vrcr att skola gå fram och publice lära -^vicl cn så stor Acadcmie. Mo?i 

 jakar likwäl därtill med wördnad, om Professorcn wågade honom sådant 

 cominittcra." — > — - 



1731. "RuDBECSEN talade esomoftast fÖr Linn.-eus om sin Lap' 

 ska resa, och wisade honom de örter han där funnit, vivis coloribus 

 depictas." [Af dessa har man tväune graverade i j^eta Literaria Svecics 

 för år 1720, nämligen Linnoea boreaUs , p, ^6^ fig. i, och Lobdia DorU 

 manna y -^-^•] 



1732, "jiär v.intren gått bort först i Febriiario, reste Linn.EUS 

 från Lund till Snwlmid, och blcf där till JMartiuin, Ntix wintrcn äfwen 

 liär uphört, for han åter till Upsnla, där ännu war stark winter, och 

 måste där fördröja till d, i3 Maji, då alt Tvar grönt, och han begaf sig 

 på resan åht Laplavid, helt allena ^ hafwandes ej annat med sigy än skrif- 

 don, 2 liii^yg och de kläder han stod uti: stöflar, liten räck och car- 

 pus, en mätstock, [baculum , qni insculptas exhibebat mensuras, Flor, 

 Lapp. Lect. plag. 2], och en liten wäska för papper och pennar. Re-> 

 aan gick åht Gejle genom Gesfriklandy Helsingland och Bledelpad, där han 

 war uppe på Norbij Knyten.^ och sedan genom Htrnosand åht Ångerman^ 

 land^ — — där han pä Schulberget af Guds nåd slapp undan med 

 lifwet, — - - — och där han slraxt på Schtéta- skogen fick wintern igen 

 5;dje gången , med godt före och mycken snö. Uti Untta blef han af- 

 styrkt att resa till Laptand om sommaren, såsom en omöjlig sakj men 

 han gick ändå derpå löst. Straxt ofwanför Uinca bcgynte folket bryta 

 på målet. Här blef en hud bolster och en ransnara betsejj 



