1 ,J 



lymus arenarius, Iivilkel Jag i Baiilsisla BiMioLbeket sjclf sedt. Län- 

 ge räknade Linn^us detta och andra under samma genus nu hörande 

 grässfag tiU Triticuin y och del var lorst i Hortus XJpsal, p. 22, som 

 han bedkref 2:ne species af Elyjnus, och i Sy st. Nat. ed. 6. p. 85., som 

 han med några ord skiljde detta Slagte ifrån Triticum, fastän han sedan 

 icke af (rycket ufgaf derpå full beskrifning, förrän i sina Genera Plant. 

 Holm. 1754. p, 36. n. 91. HiiLPHERS i sin Beskrifuing »m fVesterhot" 

 ten säger sid. 220., att Sandhafren trif» särdeles väl vid ISedreTorneå 

 Kyjka, och Demonstratorn D:r Wahlenberg underrättar oss i sin 

 Flora Lapponic.a , att den växer emellan 70 och 71 Latituds graderna 

 vid hafvet öf\ er hela Nordlunden och Finmarl'en i öfverfiöd , och vid 

 Tana-elfvens sandiga stränder, samt emellan 65 och 66 gi'aderna i Z7mcd 

 Lappmari på flera ställen vid Vindel-elfven äfven till myckenhet, och 

 Hnddigen a; t d^n här i ISorden öfver alt, isynnerhet vid elhernas ut- 

 lopp, är så frodig, a*t ^xet deraf blir ö^fver en tum tjockt. 



Det är i anledning af hvad nu blifvit anfördt, som man ej kan inse 

 orsaken, hvarföre Linnjeus hvarken i sin Florula Lapponica, uti Act. 

 Lit. et Scient. Svec. Vol. '5. ann. 1702, nämner Strandhafren , om det 

 icke skall vara Gramen loliaceum, radice repente, C. B., p. elier i 

 nåi^on af sina Eocker eJterar Flor. Lapp. n. 54., eller i aina Anmårh^ 

 ningar om nyttiga Växter., som lunde ocTi borde planteras på Lapp- 

 ila Fjällen, införde i Vet. Acad:s Handlingar 1754 sid. i8j~i89^, 

 afven uppgifver Elynius arenarius , såsojH nyttig alt der odlas. 



[I en senare skrifvelse til] Londiihöfdingen Baron Gyllen- 

 GRIIP, dat. Fahhn d. Au;y, ^7J4>u säger Linnjeus]: "Nu ändt^ 

 ligen har jag albsoiverat nuii 7 weckors långa itsa genom Csitr- 



