195 



va förglömde. Iiäl^l och roiiiämirgast nu, dä H. M:T g. noos sorg är 

 aldtles förgä eii nf världen. 



När H.r Capilaincn fatt sinn saker hit, och resan någon dag sker 

 (ill Upsala, .iiihåller jag ödmjiikast , Jitt H:r Capifainen täcktes skicka 

 någon gosse cxpresse itt Lill mig, dä jag den srtmma skall cor.ten-i 

 tcra ; äller ock säja till Academias Ti ägärdsmä.staren, nit lian pä stim-. 

 den npporlerar mig genom en Trägärd.^di ängs ut.skickainie , då jag 

 straxt skall komma in: ty jag bor allenast i mil frän U[iiiala i Dan-' 

 marhs Sockn. 



Jag begråter den hederlige och fromme Geneialcn Tulbaghs 

 fränfälle, som varit ibland alla Holländai^e den resonablasle- jag känt,. 

 Det fägnar mig, att jag kunnat upresa hans äreminne [med ett nyll 

 Örtgenus, kalladt TuJhaghia, se Mant. Plant. Alt. p. i43 et 223], 

 på' det åtminstone alla Botanici skola hogkomma hsnoni x alla tider. 



Jag längtar äTter den dagen, då H:r Capifainen far sina saker hit 

 och jag får upvaclita min vördade Gynnare i Upsala , som altid har 

 Juignat och fägnatjaiig med något nytt, sä ofta H:r Capitainen lyc- 

 keiigen återkommit från OnU/idien , och hoppas nu äfven få hämta 

 de smulor, som falla af den rika Herrens bord. 



Med mycken vördnad framhärdar jag att vara till mitt sista 

 Wälbi H:r Capilainens; 

 Upsjila 1771. ödmjuke tjenare 



d. 28 Junii. GarL Linné. 



i^ute B r e f v e t, till Contracts-Prosten och Kyrkoherden i Luleå Stad^- 



