234 



Dä LiNNé ej kommer pä vanlig tid Ullhalcaj hViv hans hemmavarande Famill© 

 ■ganska orolig och skickar hud ut pä a:la håll alt soka efter honom. En af 

 dessa hade uä den lyckan att träffa houom pä Såfja, der han fanus liggande 

 i boiidslngan fianiLor en stor eldbrasa ganska förnöjd pä sin slad äll och med 

 sin lilla pipa i mun. Den utskickade hade icke allenast stor svårighet att fä 

 honom ifrån delta käi-a ställe, der han andtligen ville tillhringa natien, utan 

 ock mycket bekymmer att kiuma föra houom val och lyckligen hem, sedan 

 del redan hlifvit mörkt, ocli töväder slagit till med hällregn. Efter denna 

 färden kom LiNNe aldrig ulom någon af Stadens tullportar och fä gånger 

 äfven ulom titt hua. 



ILiDs liislid blef sedan icke heller lång; ly knapt mer an 9 dagar haäe 

 af är 3778 förflutit, iiman han, mätt af ålder och ära, somnade af ifrån alla 

 sina plågor och sitt ni3ckiia lidande att sia upp till ett bättre lif. Han dog 

 af flei-a förenade orsaker, men den egentligaste tyckes till slut hafva varit sär 

 i xirinblåsau, hvaraf han år 17^5 kände första början och som han då sjelf 

 trodde vara slenpcTSsion. Vid dödsstunden, som inlräffade hl. 8 f. m. d. lO 

 Januarii, och således !iv;u-ken vid inhldagstideii, som Stöver säger 2:ier Th. 

 S. 58., eller IcL 2 e. in., som iiedanföre berättas, vore inne i rummet när- 

 varande endast Häradsliöfdiiigen DusE, som sedan blef Academiens Ombuds- 

 jnan och LiNNÖs Måg, samt Doclor Rotiieriiam, som nu är Professor i 

 Nalu) kunnigheten i S:t Andrews i Scotland, Dagen efteråt kom en liten 

 skrift ut. som sades vara författad af dåvarande Academie-Secreteraren Fly- 

 gare, med tilhjälp af Med. Adjuncten D:r ACREL. Den är i octav-lormat 

 och på ett qvartblad, af hvilket ena hälften utgör titel och den andra text. 

 Som imiehällcl dcraf är ovanligt och fä exemplar blefvo tryckte samt ännu 

 färre utdelade , sä att hon nu för tiden är ganska rar och kan knapt »rhållas, 



