Das türkische Sprachmateeial des Codex Comanicus. 



55 



189,17, 122), тіИеца (tilince 160,ii), тііщ 6ilä(tilig 

 bile 167,6). 



TÜä (v) [alle Dialecte] 



bitten, wünschen, тііармаіі, тііадім, TÜäril, тііамак (ti- 

 larmen, tiladum, tilagil, tilamac 60, tilerme 158,i8, 

 173, tiPmen 168,4), TÜäpcäH (tilersen 162,15, 175, 

 176), Tiläp(tiler 163,9, 167,3,4, 176), тііарбіз (ti- 

 lerbis 176), тііарсіз (tilersis 176), TÜäcä (tilese 

 1 69,8, tilesa 1 94, lo), lilärän (tilega 205,6), тііаганца 

 (tilegäncä 183), ті1йі(Шеу 188,2, 194,2), тііап (tilep 

 219,18), тііамагін (tilemegin 171,9), тіійрмісаи (ti- 

 lärmäsen 175). 



TÜäK [von TÜä] 



Wunsch, Wille (tilek 183). 



ТІ1ІМ [тііім (Irt.)] 

 Bissen (tili 182). 



ТІІСІЗ [=ті1-і-сіз] 

 stumm (tilsix 117). 



тітра [alle Dialecte] 



zittern, тітрарман, тітрадім, тітрамак (tifarmen, tit- 

 radum, titra, titramac 59, titeremec 170,5), jap ті- 

 трамакі (уег titramachi 59), тітрйді (titredi 200,i5). 



тіз [/^ъ- (Uig.j, Jaj (Osch.), Tic (Krib.j, тіз (Aderb.), тіза 

 (Alt. Kir.j, тіза (Kas.)] 

 Knie (tiz 175),тізіщз (tizinggis 142),тізіи(іігіп 1 60,5). 



TÏ3 (v) = ТІГІЗ [(^ÛJ^A> (Uig.)] 



darreichen, тізмага (teizmaga 161,із), тіздііар (teis- 

 dilar 162,5). 

 тізга 



stralera(?) (tixga 121). 

 ТІЗГІ [vergl. тіз] 



Knie (tixgi 1 1 3). 

 ТІЗГІН [тізгіе (Kas.)] 



Zügel (tixgin 122). 

 ТІЗСІЗ [=тіз-і-сіз] 



knielos (tizsis 175). 

 ТІШ [alle Dialecte] 

 ^ Zahn (tis 110, 132, 175), тіш, тішШр (tis, tislär 



173), ФІ1 ТІШІ (fil tis; 92). 

 ТІШІ [O-'^'o- (Uig.), (Dsch.), ^^:, (Osm.), тіші 



(Kas.)] 



weiblich (tusi 109, tisi 127), тіші тоцуз, koi, ацкі, 

 мйці (tisi tugux, choy, ezclii, mazi 128). 



тішіа (v) [=тіш-ь-іа] 



mit den Zähnen fassen, beissen, тішійрман, тішіадім, тіш- 



lä, тішііімак (tislarmen, tisladun, tisla, tislamac 36). 

 тіш [тіш (Tel. Kas.)] 



das Passende, das Iiinbringen, тіш кыл (teyskil 185) 



bringe hin! 

 Tîmli [тішИ (Kas.)] 



passend, gehörig (teysli 189,8). 

 ТІШСІЗ [=тіш-і-сіз] 



zahnlos (tissis 175). 



ту 



Hirse (tunj, tu 131), KÖK ту (coctu 131). 

 ту (v) [= Tog] 



geboren werden, aufgehen (Sonne), кун тумастан бурун 



(кип tuvmeesden bru 136), туп (turip 191,з), ту- 



мыш (tuvmis 192,14). 

 ту [Д=^^ (Uig.), ^^'j (Dsch.), ту (Alt. Kir. Kas.)] 



Fahne (kuv?). 

 туі (v) »^«j^j (Dsch.), j-cj^,:^ (Osm.), туі (Kkir.)] 



gewahr werden (tuydim 134). 



тудан [= arab. ijiS':»] 



Laden (tugan 89). 

 Tyjana 



öffentlich (tuyana 69, tuiana [= im scbimpe) 138). 



тун [ту (Alt. Tel. Kir.)] 

 unfruchtbar (tu^'n 224). 



тур (v) [alle Dialecte] 



wohnen, leben, sein, туруман, турдум, турдыл (tu 

 rurmen, turdum, turgil35, tiirumen, turdun 57, tec 

 turumen etc. 60, uyag turumen etc. 62, turrumen 

 139), турмак (turmac 175), турур (turur 143, із, 

 160,3), турду (turdi 200,10, turdu 162,2), туралым 

 (turalira 188,7), турданымдан (tutganirade 157,5), 

 тур als Copula sehr häufig (z. B. 42, 64 etc.). 



тур (v) [= Togyp] 

 gebären (siehe Togyp). 



турам (v) [тура (Kir. Kkir.)] 



klein zerschnitten (?) (tuvrami 223). 



турна [alle Dialecte] 



Kranich (turna 129, 143,19). 



тул [alle Dialecte] 



Wittwe, тул катун (tûl hatü 224). 



