fa; 



*I70 ? v Jui. Auguft. Se|>t. 



4. ) I anfeende dertil, at 6léf iMedes alt får 

 tSttgSr åt , 0 Ö^a de (åilan til föral hvad dfet 

 ilider , utan låmriä t3ét til fifta itimxlen : då ih- 

 ^ ei^ eiflg -|r. m?l-f ige» , hviilfef- fj^rarfakar |t 

 Ikynäefamt bpdi^räi, at fä annat i ftålle | åcmin- 

 ftone måfte'man då läta nogja fig, antingt n med 

 uphålini|ig , eller alt/för fårikt v iom ej allas 

 magar vål tåla» 



5. ) Det håndetack imdertMen, al^^é^ 

 jfriare iinis i^^H^^^ ftåHej' fig in med k^l- 



larpigän, hvilkerhicke fins obenågén, at fåctja 

 ~ykannari til reds åt Honom i kållar-halfen, 



6. ) Hvad går då, ipke tt til kålk^^^ 

 iiptning i källartrappor &c , til förtigandés 

 det j at k^llacdocen jcjje få altid gir i^^l^ an- 

 tingen viljandes, eller af fprfeende» 



Alladefre olågenheter,hafY 

 kdnjing^at tånka pä medel , de famma at fore- 

 kommä. Ock paijred^ mit påfund af iåstappar 

 •år tilråekeligitjgt: förebygga den olå 

 uti ^die punden omröres j Tå'gQ.r den dork 

 ingen ting til faken , uti de ofrige. jag haf 

 fördenlkul, medelftlånglig eftertaLka funnit, 

 at igenom bydroftatiik konf^ i^ hg^ i at man 

 ^^'ältid kan tappa frlM él i fit egit Ikäp, uti fin 



kam- 



I 



