234 1743- Jul- Auguft. Sept. 



länge man har hopp,at flå fienden i fria fåltet, 

 få behåfver man intet retrmcbement : men liär 

 f ådane fkM åro forhanden , at man icke kan 

 (läfT, få år det icke altid (kål, at aldeles rym- 

 ma fåltet; \xt<iin\i^\vQ retrAnehera fig , ock då 

 blir frågan: huru det Ikal fl;:e,på fådant fått, 

 at de omtalte fvärigheter blifva de minfte,fom 

 görligit år» 



Sädane tilfållen, dår man behöfver retran- 

 cbera fig , åro i\o vid en belägring blir det o- 

 umgångeligt , fä f ramt fienden har nigon Ar- 

 fnee på benen. i:o vid PaflT, dår ingen fkog år 

 forhanden > men når man har fkog, fä gör en 

 god förhugning få godt gagn» 5:0 Når man 

 intet år fm fiende vuxen , utan nödgas f åtta 

 denftyrka, iiti ttt^'AwåmmrAdt brållvårn» 

 fom felas uti folk. 



De vanlige linier , hafva följande brift- 

 fålligheter > 1:0 åro de intet fullkommeligen 

 fimquerade , Utan fordra derföre en ftark ht% 

 f åtning runt omkring broftvårnet» 2:0 kan fi- 

 enden angripa dem hvar han behagar. 3:0 Se- 

 dan fienden beftigit bröftvårnet , fä år intet 

 annat räd , ån fläffi oordning , lika fom på 



fria fåltet , då meråadels den atuqiterade, har 



minfia 



