66 1744- J an * Febr. Mart. 



Ju mera en Månnifka år idkefam , at gagna 

 det Månnifkeliga fämfundct, fit Fädernesland , el- 

 ler Månnifkors behof i allmänhet, ju närmare full- 

 bordar hon fin fkyldighet, ju båttre tiånar hon 

 Skaparens ändamål > ju ftarkare öfvertalar hon ef- 

 terkommanderne til dygdens efterfölgd, ock ju 

 mer gör hon fin åminnelfe odödelig efter döden. 



Det fom förbinder ols, at trampa i de fram- 

 farnas dygdiga fotfpor , det fiimma pålägger ofs 

 ock $ at göra deras hugkomft ock åtanka iå varak- 

 tig ock deras lefvernes lopp fä kunnigt hos efter- 

 kommanderne , at deras äreminne må everdeligen 

 frias frå multnad ock förvanfkning. 



Enkannerligen har Kongl. Vetenflkaps Academi- 

 en , i ftöd hår af, giort fig den Lagen : at lemna 

 fina kåra Landsman en kortt Uptekning , af fina 

 vårdoga Ledamöters lefverne , vandel ock gärnin- 

 gar , når de blifvit fkilde från Academiens fynliga 

 umgånge ock vandrat all verdenesv^g, 



iSadant vil ock Kongl Acaäemien efterkomma 



vid detta tilfållet , fedan en Hannes alfkeliga Leda* 



mot, fordom Högfurfteliga Holftenfka Stats-Rådet, 



Herr Samuel von Trimdd, tagit aftråde frå vårt 



jordifka ock giort intråde i et Himmelfkt famfund: 



derföre ville Låfaren intaga denna kortta beråttellen, 



öm vJr afledna Medbroders födelfe, vandel ock af' 



§äng; Den iom behagar, kan mednöge Ma hans vid- 

 lyftigare 



