72 I744- J an - Febr. Mart 



Han, med all anftåndig heder, blef ledfegad ock jordad den 28 

 $an. berörde år, i Bordishohn : dar ock Hans ålfikade Herre , 

 Hans Kongl. Höghet år begrafven * fri hvrlken vår Triewald 

 ti ville (kiljas hvarken i lifvet eller i döden. 



Alifå återfrår nu alleitaft , at nämna kortteligen , om de fin- 

 nes gåiVor ock adla egenlkaper, hvarmed vår Tvhwald var pryd* 

 der , hvarå Kongl. Vetenfkaps Academien hade affecndc , då hon 

 år 1742 antog honom til fin Ledamot , ock hvaruti Han hadé 

 giort Kongl. Academien mycket gagn, om lifstjden varit Honom 

 fä tilråckelig, fom Hans Snillegafvör ock Vittcrlek, 



Gndaktigheten ftåke vår Triewald i vårkock fullbordan : 

 trofafthet, årlighet, fanning.. ord ock afiked hölt Han i helgd 

 ock vördning: i fit fäderneslands tiänft var han idog* tyrtlåten 

 ock ovaldug : egennyttan fick i alla Hans görömåliCke ens blif- 

 va nåmd. I fina tankar var han diupfinnig, i fit tal redig ock 

 i pennan muftig. Bökker voro Hans båfta hus-ock umgånges- 

 folck ! der af hade Han famlat 5000 volumer , ock af dem fugpt 

 få mycket Bokvett, fom kunde löpa på någon dödelig, ockfom 

 tiånte til at gagna hans egit lius ock Mannavett. I de nödiga 

 Tungomålen var Han få hemma, at han kunde val tala ock 

 fkrifvanio Språk. Den vitterlek hölt han för den båda, fom 

 var låmpeligaft til Månnifkiörs, få allmanna fom enfkylta behoh 

 hvari-bland han mycket ålfkade Naturkunnigheten ock gafKongk 

 Acadcmkn prof af det han tänkte utforika deruti, om lifstiden 

 blifvit varaktigare. 



All lin yittcrlek ock fnillegåfvor kunde han pryda med flor 

 färdighet uti Skaldekonften , derfore han ock blef intagen tit 

 Ledamot i det Nederiaxilka Fruktgörande Samfundet, ledan Hän 

 redan i ungdomen , genom många Poetiika Skrifter , giordt fig i 

 verden bekant ock afhållen, få hos Konungar ock Furftar, fom 

 andre vitre Mån. 



Vår Triewald utvalde at lefva i enfiigit Stånd, antingen på 

 åct han ei måtte lemna efter fig någon fimre afföda , ån han var 

 fielf; eller derfore, at ei ^nnat måtte lefva efter honom, ån Hans 

 tgit goda namn ock rykte; 



Vi tinnom dig då vår vårda Triewald, ditt val föHkyllta lof- 

 örd, famt den ro ock ftillhet,fom Ikaparen har belkårtdig: Din 

 Smiimelfe ikal hos ofs gömmas i en varaktig hugkomft! Vi ve- 

 löm ock viftlågga ofs , om dina dygders efterfölgd \ pji det dö- 

 den må lämna vår frågd lefvände, når han gör anda på 

 Vart timmeliga lif* 



