H2 1744- Apr. Maj, Jun. 



tum y eller ifterhinnan. Några dagar, fedan be- 

 nen af foftret blifvit lyckl. uthemtade , yppade 

 lig hos qvinnan en omftåndighet , fom år gan- 

 (ka mårkvårdig ock intet bor fortigas* 



Qyinnans bröft begynte fvålla , ock gifva 

 eii fådan myckenhet mjölk ifrån fig , at alla 

 piånnifkor fom hanne i detta tilftåndet fett,haf- 

 va ftadnat därvid i hogfta forundran. 



Nu fom vid fårets handterande ockfå mån- 

 ga bens utdragande ej annat hända kunde, ån at 

 ehuru ömt ock förfigtigt dårmed har kunnat 

 tilgå, det famma , kan fke blifvit pä något fått 

 illa medfarit, få var ej under, at inflammationen 

 blef hcftigare, hvilcken ock derefter begynte at 

 gifva tecken til en inftundande kallbrand. Den 

 torekoms på alt fått genom varma omflag af 

 vin. Qyinnans man hvilcken i fin ungdom ha- 

 de tjånt hos en Feldfcher,gick utan at fågja nå- 

 gon til, bortt at fkaffa fig Vindrank. Han ko- 

 kade den famma , doppade klutar dåri ock lade 

 dem ofver hela buken på huftrun ; dårmed fort- 

 for han 4 a f gånger å rad , tått efter hvaran- 

 dra, med god vårkan, han tillagade ockf å en li- 

 ten måsfings tång , hvarmed han på en aften 

 halp fram 22 fmå benbitar , dem han famlade 

 ock bar til D. Mounfey , hvilcken ock ftrax 

 gick til qvinnan ock genom tjänlige utvårtes 

 medel lagade fedan. få vål om hånne , at hon 

 efter hand blef alt båttre ock båttre. 



Hvad hårines nu varande tilftånd vidkom- 

 mer > 



