1 



i54 1744- JuL Aug.Sept i 



det 1 åttet foali föka at yårkftålla, at jag forft föfcer 

 bögnings - radien (raähis curvatur<z) gener alit er 

 til hvar gifven latitud i Sphéroidens Meridian, 

 och fåtter de genom matning bekanta graderna M 

 vara proportionelle emot bögnings - radierné hvar 

 vid fin latitud, (§. VI.) famt af de <zqiiationer fom 

 fåmedelft upkomma, determinerar diametrarne 

 af den eliiptifka Meridianen hvilka ock åro Jor- 

 dens diametrar* 



§. VHL Dock a innan jag går vidare, tycker 

 jag mig böra gora en anmärkning angående en 

 oricktig concept, fom jag funnit många göra fig 

 om grader i Meridianen , hvaraf intet annars kan 

 ån föroriäkas nog villervalla* Man vill gemenli- 

 gen garna antaga, at alla vertical - linior löpa til- 

 fammans i jordens Medelpund exaäe^ och följ- 

 aehteligen at en grad i Meridian er en boge, in- ( 

 terciperad emellan tvånne linior dragna til cen- 

 trum och innehållande en vinkel af en grad. Så- 

 lunda, om i Fig. 2. Tab. V. ?paA ar enMeridian, 

 C Jordens centrum, och ifrån centrum till Meri- 

 dianen utdragas tvånne linior CA , Cd fom inne- 

 hålla en vinkel af en grad AOz, lamt tvånne 

 andra linior GP, Q), innehållande vinkelen PQ> 

 åfven af en grad , få vill man taga Urnorna aC pC 

 för verticaler och Bogarne ha Pp för grader i Me- 

 ridian. Confequencen af denna concept voro 

 den , at om Jorden vid P voro mera platt ån vid 

 A, få borde en grad vid P vara mindre ån en vid 

 Å r i det ftållet contrarium deraf flutas bör , til 

 föllje af §. V. Jag medgifver,* at om man ånteligeit j 

 viÄ kalla de i Jordens Centro fammanftötande 

 linior för verticaler, och de emellan dem interci- 



, perade 



