184 *744- W Aug. Sept. 



arbete, at vifa ofs vägen i det hon ibland viker 

 ifrån fina vanliga Lagar. Vi bura derföre vara 

 mycket flitiga och acktiäme , i hennes Lagars ut- 

 forfkandc, tol modiga och var/amma at göra an- 

 märkningar, hvilka ofta åro tvetydiga och varit 

 tillika kiållan af fanning och af villfarclfe : Likväl 

 böra vi ej lita allena på fina argumenten at vi icke, 

 igenom någon ofs Imr favorit mening, bemöda 

 ofs at komma naturen til at klemta efter vär inbild- 

 ning, och lålcdes blifva hennes otrogna tålkar, 

 och på flutet med en rädd förundran, öfvergifya 

 våra Patienter iufoni oboteliga, de der fecicrmera, 

 fly til gamla kiäringar och Quackfalfvare, läledes 

 förgås-, ja ibland blifva af en flump curerade, 

 elierock förblifva uti et fä eländigt tilflånd många 

 Sr bortåt, var adla Vetenfkap til ej ringa vanheder. 



Lärdoms och Vetenflkapers fortkomft beror, 

 näft myndighet, uppå en allmän antagen fmak, 

 om den blir fördärfvad, dä hindras de i deras tiU 

 växt, och falla af, iöm omogea fruckt: Läkare- 

 fconften ibland andra, tror jag lider rnäfi Ty ej 

 allena den nmmelkantiga gemena hopen, utan 

 ofta folck af högre ftånd förledas , at befodra 

 Quackfalfvares, Ckryt och undervärk, och det långt 

 mer ån upricktig och val grundad kundfkap och 

 ofning i Låkarekonften lamt en iann Lärdom* 



Detta gör at de lbm med alfvare all fin tid 

 lagt på en lä adel Vetenflkap,. ledsna och bli för- 

 fummelige, at bruka den kundfkapen de redan 

 forvårft fig, och at vinna mera, emedan de le dage- 

 ligen Quacklalfvare, och deras oförftånd och fkryt 

 mera vördas och fkattas, an all den kundfkap och 

 Lårdom de någonfm aga eller förvårfva kunna. 



* Ifrån 



