19° 1744- Jul Aug. Sept, 



låta ypperfta Jordgummor underlåka henne, men 

 de kunde ingen ting finna eller flata. 



Denna blodftörtning hölt an uti en fådan 

 myckenhet, åt det år nåflan otroligt, fången och 

 fungeklåderna voro fom doppade i blod hvar dag, 

 och et kiårell fattes under at emottaga det fom 

 rann igenom. Hon åbällenaft en gång i veckan, 

 och då mycket litet, drack intet annat ån kalt vat- 

 ten. En hel månad var hon lä fvag, at -de vän- 

 tade hvar tima det hon fkulle aflida ; hon kånde 

 ingen, eller hade krafter at tala eller röra fig; få at 

 der var lif och intet mer. Vid Juletiden förord- 

 nades för henne några medicamenter , fbm hon 

 tog' $ nc" gången om dagen, hvar efter blodttört- 

 ningen ophörde. Hennes hud var blefven guul, 

 och hon få fvag, at det fyntes fom hade hon ej 

 mera blod quar. Hon dånade ofta bort, och en 

 fvimning varade ane timar pä en gång, då man 

 trodde henne vara död. 



Vid kyndelsmefsan 1732 började hon tala och 

 komma til fina finnen igen, men var ånnu mycket 

 belvårad med Phantafier, och brakande dån uti 

 öronen: men blef dageligen båttre, och hennes 

 buk började igen at fvålla : men var likväl derhos 

 få fvag, at hon i 4 månaders tid ej kunde komma 

 "af fangen. Men efter den tiden kunde hon ibland 

 flisa op och fick krafter igen, hon började arbeta, 

 och hennes tid kom igen , men ganfka fparfamt, 

 få at då hon var nödgad at ligga til fångs, fant 

 hon inga tekn dertil föran hon gick uppe igen. 



'Uti "detta. föränderliga, och mycket fiukliga 

 tilftändet, lefde hon hela 10 åren: under, hela den 



tiden 



