1744- Jul Ang. Sept. 193 



ner alt fom jag farit adhsfion vul Peretoneum af 

 den PäfTan eller fecken, hvaruti Foetus^ måft ftråkte 

 fig. Jag bemödade mig at fpara det yttra fåret fä 

 mycket iöm någönfin möjeligit var, at förekomma 

 det tarmar och feethinnan ej måtte komma ut, 

 och at fuppuration af detta ftora i året ej mätte 

 öfvtrfkrida naturens förmågo, hvilken nu mera 

 var lä tilfåjandes redan uttömdcr. Nu var väl- 

 den yttra öpningen ftor, nien det rutna foftfet var 

 f å mt omgifvit af des egen hinna, at jag ej torde 

 vaga til at draga det ut med kraft, af frucktan at 

 färga och fåra med de bara benen: fördénfkul 

 förde jag med fingren af den våriftra handen, 

 fpitzen af en fax, och utvidgade denna Pofsen, 

 borade och fkar hufvudfkälen uti ftycken ? hvilka 

 jag uttog : men fom hon då varit långe under ope- 

 ration, dånade hon bort, fä förbtiiido vi fåret. 

 Samma quell hade hon opkaftning-, och jag för- 

 ordnade henne en hiertftyrkande lindrande drik, 

 et k lifter, famt dukar doppade uti varmt vin, och 

 fedan utvridne och Jagde öfver hela lifvet, hvilket 

 fedan ofta ömfädes, fom gaf henne nog lifa. 

 Följande dagen tog jag ut rygg kiiötorne och me- 

 rendels alla öfriga ben, med deras ligamentér och 

 rutit kört. 



Förluften af bl©d var ganflka liten under hela 

 operation: materien fom förft kom ut med många 

 membraner och fet rutit kiöt, luktade ganflka illa. 

 Når hufvudfkälen blef fkuren, kom hiernan ut, 

 och hade fin naturliga fårg, rrien af den kunde 

 jag inttt mårka någon lukt, emedan rumet var få 

 opfylt af den förra ftanken. 



Materiea fom kom ut, några dagar bortåt, 



var 



