202 1744- JM- Aug. Sept 



Lat fteget AB uti tramphiulet, hvars axel år C 

 (Tab* VI fig.i) vara delat mit i tu iF, och emedan 

 man då igenom rånet vet AE, nämligen den cftré 

 fotens diftance ifrån lodlinean CE, når han lyftas 

 ifrån A , få vet man ockf å EF eller CH r fom år 

 dragen perpendiculer mot lodlinean HF, emedan 

 de fkiljas föga i längden, når karlarna komma at 

 gå lågt under hiulaxeln, men för likheten emellan 

 trianglarne CFH och ABD förhåller fig fämma 

 CH til hiulradien CF Tom ftegets högd AD til 

 des långd AB. Det år vift, man hafver något fvårt 

 före at någa obfervera ftegets ftålning i tramphiu- 

 let, men få år dereffiot felet i ftegets högd fä 

 mycket mindre ån felet i obfervation fom ftegets 

 långd år mindre ån hiulets halfvä diameter. 

 Emedlertid hafver jag någorlunda törfåkrat mig 

 om ricktigheten hår utaf , igenom det jag jåmn- 

 f6rt Eiffe&en med Driften, hvilken jag pä detta 

 f åttet fökt, at jag multiplicerat högdeni fteget med 

 ftegens tal under hvar oc\ en minut och dividerat 

 med 6o y til at hafva häftigheten eller högden fom 

 karlarna lyfta fin krop eller låta honom följa til- 

 baka med biulet igen under hvar ock en fecund, 

 och når jag fedan multiplicerat denna häftigheten 

 med 8 Lispund. Som jag tagit för tyngden af en 

 karl Hafver driften fvarat tåmmeligen nåra mot 

 effe&en. En karls tyngd tages val medelmåttigt 

 för ro Lispund, men hår har han ej kunnat tagas 

 högre ån 2, på det at det öfriga måtte Jvara 

 emot fri&ioner och andra förhinder, fom jag ej 

 kunnat uptaga uti Effe&en. Det hade kommit på 

 ct ut, och gifvit femma öfverensftåmmelfe om 

 jag hade confidererat jåmnvigten emellan tyngden 



lbm 



