230 1744- Jul. Aug. Sept 



Ångs fkiötflens å fido låtjande ar få allmän, 

 at man i Sverge har foga kundfkap om konfteii at 

 ratt uppodla fin ang , utan lemnas den til dalkar- 

 len , at hvart tionde eller tiugunde år rödjas och 

 fedan af Bofkapen at hållas vid mackt. 



Vettenflkapen af Ångs fkiötfel håller jag få 

 nödig, at mig tyckes det alla våra Landsman med 

 famlad hand, borde komma in med hvad. de for- 

 fökt, at deraf (kulle med tiden kunna uthämtas 

 det gagneligafte. iag vil for denne gängen alle- 

 naft lemna , det jag funnit påliteligit at i ackt 

 taga fedan en ang på vanligit fått år af rögd. 



Når en ang, fom år full af bufkar och lof- 

 tråen, blifver en gång uprögd, våxer året efter 

 på famma ftålle och jemte ftubben få många tel- 

 ningar up, at de ofta ftå ibm en hamp åker, hug- 

 gar man detta året åfven. dem bort , blifva de det 

 tredie ån (larkare, och våxa få utan al ånda, tils 

 Landtmanaen blifver ledfen och uttröttad och 

 omfider låter dem våxa* 



Jag har håraf fedt ftor olågenhet, blifvit 

 rådd, at rothugga i ny och nedan, om våhr och 

 hölt, alt har dock varit fåfångt ock lika når, in 

 tildefs jag påtänt, at med klubba aldeles utöda 

 (katten eller telningarne fom upvåxta efter röd- 

 ningen. 



Hela 



