^40 1744- 06t. No v. Dec. 



XL Sedan Kuraminen låleds ar kommen 

 uti behörig växt, lä mognar han vid Midfommars 

 tiden och dä måfte han ganfka noga paffas up. 

 Nar den ena tredié delen af Cronorne ar mogen 

 och brun, den andra tredie delen gulbrun och 

 reften grönaktig , då måfte man honom affkiåra 

 och ftraxt uti et eller flera Bryggekar afflå, fedan 

 torkas han dageligen, emot fölen, på lakan eller 

 tacken, få mognar och torkas alt fnart nog, få at 

 han icke brinner iamman, utan kan uti tunnor 

 inpackas» Om något af den gröna Kumminen 

 (kulle blifva faftfittiandes på halmen vid förfta 

 afflagningen , få bör man lägga halmen emot fö- 

 len, några dagar, fä mognar fåden, och kan 

 af flås, då den fenare, blifver lika fä god, Ibm den 

 förfta. Det tages och i akt, at Kumminen måfte 

 affkåras , mårnar och kvällar, medan daggen ur 

 på honom, ty eljeft faller han alt för mycket bort 

 XII. Sedan Kumminen låledes år bårgader, 

 bör man ockfå ftrö ny lös Kummin, hel tunt öfver 

 hela platzen, nämligen hälften iå mycket fom af 

 början varit utlådd, hvar vid lårdeles gifves akt- 

 ning om någon mifta finnes. Ty fäfi Kummi- 

 nen nog faller af vid atflagningen, ehuru aktfamt 

 man därmed umgår, få är likväl denna til ökoin- 

 gen god , och ftyrker näftfal jande årens gröda \ ty 

 ; ju lättare denna låd växer, ju dräktigare blifver 

 han, och defb båttre förkvåfver han alt ogräs, 

 fom % altid hos honom intränga vil 



XIIL En Kummin haga vil och hielpas ark 

 med gödning af flicke dynga eller fmått hackat 

 Ris , fåfom lagt år uti £ punä: hvilket ihart rut- 

 nar, då det om vinteren på föres uti bar froft. 



XIV, Når 



\ ' . ... ra 



\ 



