1747- Januar. Februar. Mait. Ji 



halfen, eller det ftållet, hvareft moderflidan tager 

 lin begynnelfe. Detta och de förr anförde omftån- 

 digheter gofvo mig och Herr Schenböm anledning, 

 til at iöreftålla henne åtfkillige frågor , genom 

 hvilka vi finge veta : 



1:0 At hon för t o år fedan haft en ganfka fvår 

 förlofihing,vid hvilken hon mäft låta ftyckevis ut- 

 taga foftret med inftrumenter, 



2:0 At hon ledan den tiden i 8 är ordenteligetl 

 haft fin råkning , och tnådt tåmmeligen val 



3:0 Men at den för tvenne år fedan uphört,och 



4:0 At leder mera utom detta, åfven andra tekn 

 infunnit fig, af hvilka hon fådt anledning at tro ? 

 det hon nu vore hafvande, famt at hon iäledes i 

 tu års tid burit fitt fofter. 



y.o At hon aldrig mårkt foftret ha lif. 



6:9 At hon icke heller mårkt,at någon tung klimp 

 hvålfde fig åt den fidan , på hvilken hon lade fig. 



7:0 At hon icke förr ån för 4 dagar fedan kåndt 

 vårkar, hvilka iä tiltagit , men derjåmte, iå plågat 

 och utmattat henne, at hon kånde, det måtte hon 

 iåtta lifvet til , dereft hon ej fnart blefve förlöft, 



Vår plikt attiena hvaroeh en, meddenkun- 

 fkap vi åge, men i fynnerhet medlidandet öfver 

 denna vändande huftruns flora npd,bragte vår ef- 

 tertänka på x allehanda utvägar, til at hielpa henne. 

 Men når vi belinnade,at hon icke kunde föda, der- 

 eft modermunnen ej öpflade fig, famt at hon mäft 

 haft någon modermun , emedan hon annars, hvar- 

 ken förra gången, eller nu , kunnat blifva rådd, ic- 

 ke eller förra gången kunnat blifva forlöft,faftden 

 nu mera icke var til; flöte vi,at den nu måtte ver- 

 keligen vara igengrodd eller tilhopa vuxen. Vi 



E 4 tank- 



