1747- Jarmar. Februar. Mart. 75 



lårer förmodeligen ftadigt blifva q var, men fin rak- 

 ning hatver hon alt fedan haft merendels orden- 

 teligen , och mår ån i dag tåmmeligen val. Patien- 

 ten hade låledes den glådien, at flippa en bedröf- 

 velig fiukdom, den der annars blifvit dödande, 

 öch vi den hugnaden, at fe hvad konften förmår, 

 når driftighet blandas med förfigtig eftertänka. 



UTDRAG 



V tur Kongl Veten/kaps Acaäemiens Dag -bok, 

 Jamt af inkomne handlingar och href. 



H Brukspatron Steinholtz ifrån Vefterbotn, 

 » hade för någon tid fedan uti Academien 

 andragit, huru fom han uptånkt och fielf lörfårdi- 

 gat en inråtning, at tilverka våffkedar af meffing, 

 eller någon annan metall Det har förft kommit 

 an på, at deraf bereda reterna, eller iådana tunna 

 fpiålor,fom eljeft plåga giöras af rör ; dertil han in- 

 rättat följande machiner och vårktyg: 1:0 Et klip- 

 vårk, at afdela utfmidde mefllngsplåtar i jåmnbre- 

 da rimlor^ 2:0 et d^agvårk, at bringa defla rimfor i 

 tenar, 3:0 et hvalsvårk,at utftråcka tenarna i tunna 

 fiådrar , (om tillika afdrager och flåttar dem i kan- 

 terna, och 4:0 äter etKlipvårk, at dela flädrarna i 

 finaviffa längder efter fkedens bredd. Således harH. 

 Steinholtz kommit til våga med reter, f om åga al- 

 la de egenfkaper, fomdegranlagnafte våfnader kun- 

 na fordra, nemligen, en nogi likhet i deras tiock- 

 lek, bredd och långd, och en fpånftighet, fom, 

 huru fina de fkulle fordras, åndä altid kan hålla 



dem 



