1747- April. Maj. Junius. 8J 



för H. Halley at fvara pä den frågan, huru man 

 nu mera kunde anfe jorden lålbm en ftor Magnet, 

 efter Gilberts och Carthesit låra, fom likväl 

 gifvit anledning til defla Magnetpoler, aldenftund 

 man ånnu aldrig har funnit flera ån tvånne poler 

 på någon Magnetften, och ånnu mindre, at någon 

 pol hafver andråt litt ftålle,fom likväl jordens Ma- 

 gnetpoler måfte giöra? Denna fråga uplöfte lik- 

 väl H. Halley på et iått,fom i början faller lå främ- 

 mande , fom det på flutet fynes vara det enda mö- 

 jeliga. Inuti jorden häller han före, at en glob må- 

 fte ligga , låfom en kårna uti fitt fkal , men hel fri 

 och ledig, och denne glob, tillika med den yttre, 

 giår alttå en dubbel Magnet , och måfte hafva fyra 

 poler, fom ej åro belågne långt ifrån omlops axeln, 

 den de hafva gemenfäm, tillika med en rörelfe åt 

 lam ma led ifrån våfter til örter, men igenom eri 

 ringa (kilnad emellan deras dageliga omlops tider 

 på 24 timar , komma den inre Globens Magnetpo- 

 ler, i anfeende til den yttres,at åndra fin belägenhet, 

 och den Norre at draga fig ifrån öftern til våfterö. 

 Man har ocklå föga rönt någon åndring i miffvis- 

 ningen på andra trakterån dem, fom ligga utflåtte 

 för den Europeifke Magnetpolens verkan , famt 

 den födre Americanfkes, hvilka altfå,fåfom rörli- 

 ge, måfte, efter H. Halleys hypothes, höra til 

 Jordenes inre Magnet Glob. 



Phyfici hafva ockfå då redan fattat den me- 

 ningen, at Magnetftenen måfte öfva fin verkan 

 igenom någon fin flytande materia, fom går ut 

 ifrin des ena pol, fprider fig deromkring , och be* 

 gifver lig til den andra, utan tvifvel, i anledning af 

 det bekante förföket, fom man gior med ftrödd 



F 3 jera 



