86 1747- April Maj. Junius, 



jcrnfilfpån, omkring Magnetftenen, hvaruti den- 

 na materia tyckes vila fina vågar, och hvad fom af 

 denna jernlpän fåfter fig på fielfva ftenen , reiér fig 

 yfvigt vid polerna, men deremellan ligger fig 

 långs ut St ftenen. 



Vår jord har ej eller dölgt fin magnétiika art 

 hårutinnan. Siömånnerne, fom under fina vid- 

 löftiga refor på ömle fidor /Equatoren, aga de båfta 

 tilfålien at rönaMagnetNålens art på ätfkillige ftåV 

 len af jorden , hafva ocklä altid mårkt, det hon 

 velat ftupa, lå fnart de börjat förlänga fig ifrån 

 Zona Torrida åt norden, och måfte derföre, når 

 detbehöis, med litet vax hällas i jåmnvigt. En 

 (keppare, benåmd Robert Norrman, har ockfå 

 uppå denna åndring varit lå upmårkfam, at han 

 til nogare utrönande af des beflkafFenhet, inrätta- 

 de fig en beqvåm CompalT nål, fom i ftållet för de 

 vanliga horizontela fvångningarne, kom at giöra 

 ftupande. Med lådane nålar äro federmera mån- 

 ga obfervationer giorde på åtflkillige jordenes trak- 

 ter, de der i gemen hafva lärt ofs, det MagnetNå- 

 lens råtta ftållning vid polerne år ftupande, och 

 åtiEquatoren liggande; och läledes gifver tilkanna, 

 åfven fom filfpånen på Magnetftenen, det nålen 

 ftyres af en magnetiflk materia, fom ftryker ifrån 

 den ena jordenes Magnetpol til den andras 



Vidare började, ockiå H Haixey at mistånka 

 denna magnetifka materia, för oriaken til vifia phoe- 

 nomener, fom vi hår i Norden löm tidaft röna på 

 himmelen. Et ovanligit ftarkt Nordfken, fom, år 

 171 6 ? ej allenaft fyntes i London, utan ocklå öf- 

 ver hela Norra delen af Europa , til en vidd af 30 

 grader i Longituden och fo i Latituden, gaf ho- 

 nom 



