ni 1747- April. Maj. Junius. 



foreflås til denne matkens utdrifvande. En Bonde 

 från Öfterbotn begårte fér et år fedan af mig nå- 

 gon bot för fin långfamma fiukdom. Han hade 

 fielf låtit uptekna beråttelfen om fitt lidande ,hvii- 

 ken jeg forft med des egne ord vil anföra. 



„i:o Det åro nu 14 år, fedan jag forft begyn- 

 de kånna en fveda under broftet, dock utan nå- 

 „gon fynnerlig kånbar rorelfe derftådes. 



51 2:o Altfedan har fvedan och rorelfen under 

 ^broftet tiltagit, men i iynnerhet under högra 

 „bröftbenet, hvarert, når fvedan infinner lig, lig* 

 .»ger lika fom et nyflan, hvilket då hväifver af och 

 3, an, -men icke få fynligit och kånbart, når det gar 

 „från den högra fidairtil den vånftra, fom nar det 

 „går derifrån til den högra igen : då man ej alle- 

 „naft känner det med et hårdt trångande, utan kan 

 ^rorelfen då åfven fes, ja, ofta utan på tredub- 

 bla klåder. 



,,5:0 Svedan under bröftet päftår ibland en 

 5? tima, ibland några dygn, I bagge fallen år den 

 j,ödrågelig , iå at jag ibland låtter mig up i längen, 

 „ån ligger jag och drager mig pä buken, ån på 

 5,knuen , med et ord : jag hafver mig mäkta omke- 

 ^ligen. Ibland infinner fig denna fveda med fiark 

 ^bröftbrånna , men altid med mycket buller invår- 

 „tes, fom förorfakar upftigningar, de der med 

 >,fin elaka lukt fylla hela rummet 



^4:0 Når jag arbetar ftarkt år fvedan drågeli- 

 ? ,gare, men infaller den på en Helgedag elierom 

 ^nattetid, lå år den olidelig. 



„yx> Vatn rinner måft hela natten ur munnen 

 ^på mig,, och år jag. annars båft om mornarne, 



)3 mea 



