1747- April Maj. Junius. 125 



2) At vi fördenfkul böra noga upteck;na, hvad 

 vi anmårke hos dem, pä hvilka Binhikematken re- 

 dan vilat figi pä det, når mänga lådane obferva- 

 tioncr jåmnforas, vi måge kunna utlöka, hvad alla 

 hafva gemenfämt, och låledes villa tckn igenleta.. 



3) Ät det teknét flår fel t, fom tages af det, fom 

 liknar Gurkekårnor. 



4) At aldrig något fly eke går bort af matken u- 

 tan diarrhée. 



5-) At man kan kanna förut,, når något af ho- 

 nom vil gå bort. 



6) At den förmodeligen ej går, fin våg, utan 

 at man vet deraf 



7) At bon i förftone år antingen mycket liten 

 eller mycket i vag , emedan han långe kan vara in- 

 nom kroppen , utan at åiladkomma någon iérde- 

 les plåga. 



8) At han med åren lårer mifta fin kraft at våxa 

 til , och behöfver ej (å mycken föda lom förr. 



9) At han med åren pä ibmliga. ftalfén anta- 

 ger röta. 



10) At detta år en viff orfiik, hvarförehan ibland 

 af fig fiel.f går ftyckevis bort. 



1 1) At de medel man i den håndclfen brukat, 

 fi oförtient beröm* 



12) At de låkedommar med fkål kunna lågas 

 vara mot honom tienlige, fom utdrifva ftycken, 

 på hvilka ej mårkes vid den licifta andan något tekn 

 af röta. 



1 O At de hittils bekante medel ej årp tilråcke- 

 lige til des fullkommeliga utrotande, 



r4) Men at vi dock åro i ftånd , til at få hiclpa 

 dem, fom hafva denna fiukan, at deras plågor ic- 

 ke 



