1747- J u *- Auguft. Septcmb. 165 



het , fom förorfakar en liten fmårta hos demfom 

 héfva kånfel, den fammanftockarfig dä uti den pun- 

 den, der deffa bagge kroppar röra hvarandra, och 

 brifter ut i en fprakande gniftra. Detta märkte H. 

 du Fay forft med förundran, då han lätt eledtricerad 

 uti en filkes-gunga , och en annan ville hämta et 

 bladgull , fom hade fåftat lig pä des kläder , ,men 

 han erhindrade fig ftraxt, at det var något dylikt , 

 lom man dageligen röner , när kattor, häftar och 

 andra diur ftrykas, hvars fkin äga någon ftråfhet, 

 och äro väl torra. 



Det år icke utan, at Elektriciteten hade redan i 

 Otto Guerikes förfok vifat % fåfom et (ken , 

 h vilket omgaf des fvafvelkula, når hon, under des 

 häftiga omhvefvande, blef gniden i mörkret, men 

 ej med någon fmårta eller kånfél for håndren fom 

 henne gned, til tecken, at denna ele&rifka materia 

 då feck makeligen flytta fig utur kulan i håndren , 

 och få vidare. 



Sedan H. Hausen, Profeffor i Leipfig, tilat 

 vinna ymnigare Eledricitet, hade börjat bruka en 

 glaskula, iftålletförbåde Otto Guerikes fvafvel- 

 kula och Haukbces glas-Tub, fick man ockfå myc- 

 ket tydeligare befkåda både fkenet och gniftran. 

 Man hängde en bar värja horizontelt på filkesfno- 

 der> fä at des fpits fom knappaft nådde kulan vid 

 des aequator , då ftraxt et matt fken vid vårgknap- 

 pen låt fig fe , men fom blef mera lifligit och 

 ftarkt, når handen nalkades der intil, och omfider, 

 uti fielfva vidrörandet, förvandlade fig uti en 

 fprakande gniftra, fom kunde itända fpiritus vini. 



Det fattades nu intet mera för Elektriciteten, at 

 likna liungelden, ån det häftiga flaget fom H. Pro- 



L 3 feffor 



