174 1747- J u *- Auguft. Septemb. 



jes på rent linne, läfom man plågar breda plåfter, 



med denne plåflerlapp gnides Saxen, fom varm år, 

 öiveralt, undantagandes haken i läfet och den 

 fprint fom under haken ligger, då Saxen Ipånnes ; 

 ty om de bagge fmörjas kan lått hånda , at Saxen 

 (hart af fig fielf flår lös. 



ill Hackas på det flål!e,man Saxen lågga vii, 

 et rum i jorden, iå at Kallaxen med byglar, fiåcler 

 och lås ligger lika jemnt med jorden, der utflröcks 

 agnar under Saxen , och ledan den år la-id i iitt 

 rum, ftrös öfveralt med agnar iå,at den val oiver- 

 tåckes, undantagandes den lilia bit, fom til bete 

 iåttes vid röret, med hvilken Råfven drar Saxen 

 lös; hafre-agnar åro de båfla hårtil , ty de åro 

 låtta, och Saxen ipringer fnabbare lös» 



IV, Til mat åt Råtven har jag funnit det al- 

 drabåfta vara fårflk "hvitfifk, i fynnerhet Mört el- 

 ler Löja, fom Råfven ganfka g 4 erna åter, den (kå- 

 res i två eller tre bitar alt fom han år flor til; år 

 det en liten, lå kan man lämna honom heL En 

 hund åter lållan rå fifk, och kan iåledes en Råf- 

 iax mycket låkrare låggas ut, då fifik år til bete, 

 ån om det vore kött. 



V, At få Råfven dit fom man vil lägga Sa- 

 xen, iå plåckas en kråka, vårmes på glöd och 

 fmörjes med honung , bindes fedan vid et flrek 

 och flåpas på marken ifrån flållet, fom Saxen låg- 

 gas bör, och i början kaflas, vid hvart annat eller 

 tredie fteg, en eller två bitar fifk, der kråkan fram- 

 flåpas , en 30 eller 40 fteg derifrån kaflas på hvart 

 tijonde fleg någon bit, och lä vidare, alt (om man 

 har luft at flåpa för Råfven, allenaft man mårker, 

 at [u närmare Saxen ju tätare kaflas bitarne, fom 



