223 1747- JuLAuguft.Septemb. 



.håller fig til krafterna J3pch S, fom AB tllAC och 

 CB, hvarföre krafterna P,Qj>R och S måfte va-' 

 ra fins emellan fom BD, AD, AC och CB* det år, 

 at Jidome uti den fyr kant ige Figuren förhålla fig 

 fins emellan fom fielfva krafterna, fäledes, at de 

 tvenne lodräta AC och BD (Fig. h) åro växelvis \ 

 fom fkeppet s och halans tyngder , och de tvenne fhe- 

 da C B och AD i rätt ordning, fom vädrets for/} och 

 vatnets mot/länd. 



Hårutaf kan man fiuta for det for/la, at hå- 

 lans jåmnvigts-pun& f/altid måfte vara förligare 

 ån jåmnvigts- punden G af fkeppet; ty af den an- 

 dra Figuren finner man låtteligen, at jåmnvigten 

 emellan deffefyra krafter ej tillåter tvenne af dem, 

 läfornPoch Q, at omväxla deras dire&ioner, få- 

 ledes at den förligare jQjfkulle verka nedföre , och 

 den ackterligare P, tvärt emot, upföre, under det 

 at R och S höllo fina dire&ioner oförändrade i 



For det andra finner man , at fom direcfHo- 

 nen af vädrets forfs på feglen gemenligen år hori- 

 zontel efter CB, och vatnets motftånd Ined up- 

 vårts efter DA, få .mäfte BD altid blifva ftörre ån 

 AC, det år fkeppets tyngd ftörre ån vatnet , hvars 

 rum det intager , h vilket ej annorledes låter lig gö- 

 ra, ån at fkeppet under feglandet år en liten mån 

 lyftadt up utur vatnet 



Om då denna lyftning fkal fke jåmnt öfver alt, 

 finner man låtteligen, det fkeppets ackterdelbörva* 

 ra fkarpare ån framdelen, eller mera ihopadragen,på 

 det , at ju ftarkare vädret fattar i feglen och lyfter 

 £keppet högre up ju mera måfte hålans jämnvigts- 

 pund flytta fig frätt* $ och rfölje håraf kan val et far- 

 tygejaanatånhiafva desjaijinvigts-pundl ijågot me- 

 ra 



