3°9 1747- 0&ob.Nov«Decemb, 



få at hon i anledning håraf garna hade yttrat nå- 

 gra des egna påminnelfer uti detta nyttiga ämne; 

 Sä har hon likväl för denna gången dernied velat 

 hafva fordrag , i anf eende til det myckna, fom än- 

 nu återftär och förut bör urfkiljas och öfvervågas, 

 innan något kan med nödig trygghet til allmänt 

 bruk förefläs, hälft vid Landsfkötfeln, derårt fa 

 väl hvar fysla fom tiden och lättet dertil bör läm- 

 nas, ej mindre för beqvämlighetens flkul, lå myc- 

 ket nröjeligitår efter hvart landfkaps gamla hus- 

 lålds inrättning, ån förnåmligaft efter mångfaldi- 

 ge naturlige omftåndigheter, antingen geni en fa m- 

 ma för en hel landsort, fåfom årstid, climatet 

 eller enfkilte, fåfqm hvarje f årflkilt jordftyckcs oli- 

 ka belägenhet och jordmån , med mycket mera. 

 Genom hvilket alt händer, at åkerbrukshandte- 

 ringen i iådant affeende, lik läkarekonften, erkän- 

 ner endaft et ringa antal allmänna reglor , men for- 

 drar vid hvarje färfkilt giöremål och företagande, 

 at lämpeliga råd dertil forgfälligt böra tagas. 



Academien har fåledes trodt detta tilfälle båft 

 nyttjas, når hon nu åter anmodar des vänner, le- 

 damöter och correspondenter i landsorterne , at 

 famla och inlånda de efterråttelfer , hvartil anled- 

 ning gifvas genom Herr Öfver-Directeurens Fag- 

 gots år 1739 uti Handlingarne införde Tankar om 

 Landtbruk) och huru Vetenfkaps Academien år nar 

 befrämja des upoälande, på det Academien, efter lå- 

 dan noga inhämtad kundfkap om hvarje orts be- 

 fkaffenhet och brukeliga håfd, må rått fattas iftånd, 

 åt gå fina landsmän til hända, med fullmognade un- 

 derråttelfer i deffe och flera nyttige ftycken* 



II. 



