1749' Januar. Fcbru^r- *7 



af dem . På fam ma. fått forhaller det fig med bo- 

 finkar och andra fogiar, af hvilka man hela fom- 

 maren, då deåro kringfpridde , aldrig (kulle tro et 

 få ftort antal finnas > om man ej vifla årsti- 

 der fage dem forfamlade: Åfven fom en refande 

 genom et rike ej kan mårka det antal af Soldater , 

 fom fjconjes då en Armée begynner tåga genom 

 landet. Altfä, ånfcont defle hafva fitt tilhåld i 

 fjällen , på holmar i Våfterljon eller annorflådes, 

 kan man ej fkonja deras myckenhet få långe de &- 

 ro fpridde och man fer allenaft en i f änder-. Men dä 

 man fått fe dem på en gång , har man tillika inbil*- 

 lat fig dem flera än de varit, efter man vet, at et 

 åndeligt tal, då man det indiftin£l och i oordning 

 anfer, ikläder fig likheten med et oåndeligt. 



I anfeende til den omftåndighet , at jag fant 

 dem hafva varit borta under hela den tiden de kal- 

 la åren infallit, gaf jag mig at gifva agtning 

 det följande året, fom var 1743 •> emedan de da 

 voro tilbaka komne, och förnam at tilftåndet var 

 då i fjällen af hel annan befkaffenhet , ån det varit 

 de förra åren, fimt at de 0431 fommaren 1742 be- 

 gofvo fig på återrefan,medan ånnu kölden påftod i fjäl- 

 len, fom dock vintern derpå ej hade den verkan, 

 fom tilforne. Samma år, nämligen 1743, omho- 

 ften kom jag at viftas i Ume- Lappmark , då jag 

 mötte defle fjållmofs vid Landsgråntfen , emedan 

 de då begifvit fig ifrån fjällen i en ovanlig mycken- ' 

 het (i de Norra Lappmarker vifte man ej deraf)» 

 Men hvad defle kände forrut och h vårföre de be* 

 gofvo fig bort, det fick Lappen forfara, fom fam* 

 ma vinter måfte flåppa fjällen fdrr ån han borde ^ 

 och jämväl om våren uppehålla (ig i fkogslandet 

 längre, ån han ville $ emedan en fådan väderlek 

 tilllundade, fom gjorde ät alla fjäll och marker 



B ' der- 



