1749- April. Maj- Junius. 87 



fervationerne på qvickfilfrets fallande i Barome* 

 tern, at det få i gemen hade fig , f åledes at der en 

 lineas fänkning nedre vid hafsltranden kunde fva- 

 ra emot 10. famnars hogd , fant man på de höga 

 Pyreneifka bergen til 1400. famnar ofver hafsiiran- - 

 den, at man borde ftiga 24. famnar innan qYickfilf- 

 ret fånkte fig der en fådan linca. Af fådana ob~ 

 fervationer, fom ifynnerhet Cassinx den äldre ha- 

 de anltält for ref raftionei nes determinerande , fick 

 nu H, Mariot (d) anledning at efterfinna och 

 /orfoka 9 om icke luftens täthet var proportionel e- 

 mot den påliggande tyngden, hvartil han uptånk<- 

 te et fådant fatt. Han inbillade fig at luften i et 

 glasrör, fådan fom den var i fit vanliga tilftand 

 här nedre vid hafsflranden, hade en tyngd at bara, 

 fom var jåmnlik med en qvickfilfver-column af 

 28* franfka tums hogd : når han nu inneflotall den- 

 na luft uti glasroret med en qvickfilfver-columnaf 

 14. tum til exempel , fom han fyldc dcruppå, fant 

 han at denna inneflutne luften blef tvungen at gif- 

 va fig tilfammans uti et rum, fom var ailenaft f # 

 af hela rörets längd eller af det rum fom det förut 

 hade intagit, och blef fåledes härigenom bringad 

 til en half gång tätare ån förut, når han förökade 

 denne ofverliggande qvickfilfver-columnen ännu 

 med en af 14. tum, fant han at denna qvickfilf- 

 ver-columncn blef föranlåten at tränga ihop fig i 

 lialfva röret; fåledes tiyrkte nu forfarenheten den- 

 na fats, at luftens täthet var proportionerad emot 

 den påliggande .tyngden, hvaraf H. Mariot få* 

 lom Gcometcr ej hade fvärt fore, at gifva en regel 

 for luftens tåtheter til alåti hogder man ålhindade» 

 fom man kunde betjena fig af for hogdcrnas utråk* 

 F 4 nandc 



f*) frt&mm it la wäturc de l£t. 



