n3 1749- April. Maj. Junius. 



fom fågcs om ålkeviggen. Gingo fåledcs, feda» 

 ragnet var förbi, til bråde -högen och fägo hu- 

 ru fåfom eld-ftrålen hade riftat i det ena omtalte 

 tvårbrådet , fom hade det fkedt med en ploghot- 

 vel, icke anda långs, utan hårt och tvärt til midt 

 på brädet, fom lagdt år, och utan at det var det 

 ringade fvart eller fvedt, 



I backen var et rundt hål af z tums diame- 

 ter eller vidd , hvaruti en tåmmelig lång kapp 

 nedfördes innan något tog emot $ och fedan der 

 blef gråfvit, fågs val lika fom en opning ät fi- 

 dan , men hålet var ej få (kenbart fom i forltonc 

 Icke defsmindre fortfattes gråfningen et godt 

 flycke, utan at finna det ringafte, fom kunde 

 likna den få kallade åfke- viggen, eller något an- 

 nat, fom kunde hafva gjort den djupa riftningen 

 Uti brädet. 



Jag innehåller aldeles mitt ofullkomliga om- 

 dom me om desfe tvånne underbara håndelfer. Et 

 vil jag allenaft anmärka, nämligen at vid bagge 

 desie åfkeflagen , har det fenares verkan fkedt lika 

 fom in punéto , aldenftund få val på ftenen i Sol- 

 na kyrka, fom i marken vid Boxholm, det fam- 

 ma åndats på et och famma fått i anfeende til defs 

 verkan* Men jag tviflar, at fjelfva eld*ftrålen, iom 

 vid åfke~{laget varit fynlig, kunnat i det förra, 

 fom i det fenare fkedt år, följa fin verkande drift 

 til flut, igenom alla de grafvar, golf och murar, 

 fom deraf blefvo bräckte, genombrutne eller håra- 

 de. Blir då fåledes frågan, forft om luften allena, 

 utan eldens medfolje och tilhjelp, (kulle kunna 

 gora en få häftig verkan ? och fedan, om elden 

 är det förnåmfta verkande uti åfkeflag, hvi han 



