1749- April Maj. funius. 127 



ifrån drag, famt all olycka af åfke-eld förebyggas. 

 Sedan hon fålunda fattat grytringarna med båda 

 händer, och fatt den ena foten uppå fpishållen, at 

 med få mycket mer ftyrka kunna lyfta grytan , 

 blifver hon varfe, at en eldbåll, ftor,fom en knyt- 

 nåfve,Jtom rullande genom fkårftenen ned i fpi- 

 fen, och få vidare mellan benen pa henne, ned på 

 gålfvet, och fram åt ftugan, utan at flå ned något 

 kalkband eller ften af fkårftensmuren , utan at brän- 

 na, eller på något fått {kåda henne, ja, utan at flå 

 kull fpinråckar eller annat, fom ftöd på gålfvet der 

 han kringtulrade. Huftrun, fom blef hårofvergan-- 

 {ka håpen, flåppte grytan, och fkyndade fig ut ge- 

 nom doren : men vid det hon fkot up doren , kom 

 forenåmde eldbåli trillande fram ifrån ftugan , och 

 tått vid huftruns ben, ut genom doren i forftufvaxi, 

 fedan genom forftufvu -doren ut på gården , få 

 tvårt ofver gården i råt linea, genom en, midt 

 mot forftufvudoren öppen flående ladugårds port, 

 åndteligen ofver ladugården i råt linea up tor en la- 

 duvägg. Når eldklotet kom til takfoten pa ladan, 

 flog det fonder, fom en bomb fonderipricker, och 

 fatte eld i ladutaket^ men med en få fafelig fkråll, 

 at huftrun dels [deraf , dels ock af håpenhet nedföll 

 i forftufvan och dånade. Flickan, fom var emed- 

 lertid utan for gården, blef varfe, huru åfkan al- 

 dratorft fonderkrosfade några pilar, fom ftodo u- 

 tan for gården, och en ftund der efter fonderfplit- 

 trade några gårdesgårds - ftafrar , hvaruppå hon 

 fkyndade fig hem, och då hon kom in til gärden, 

 fick hon åfven fe famraa åfkeflag i ladutaket, fom 

 huftrun fedt, hvarigenom taket tillika med ladu- 

 gården federmera iades i afka j men åfkeflaget fyn- 

 tes for flickan nedkomma ifrån himmelen. 



Om 



