i6z 1749- Julius Aug. Sept. 



om de mångfaldiga förändringar af varma och kold, 

 hvilka luften altid och alleftådes undergår. Man 

 finner dock icke, at de varit omtånkte på något 

 fatt, h varigenom de kunde utröna och mata def- 

 fe förändringar, fom likväl, i det allmänna lefver- 

 net och många förefallande tilfållen, åro rått nö- 

 dige och nyttige at veta, DpvEbbel, en Hol- 

 ländfk Mathematicus, fom lefde ,vid början af nåft 

 forflutnc årahundrade, var upmårkfamare pa Na- 

 turens [verkningar i detta mål, och fintligare på 

 utvägar, at utforfka dem, ån andre. Han hade 

 märkt, at luften mer och mer fpånner ut fig, ju 

 varmare den blir, men deremot krymper tilho - 

 pa i kold. Et enfaldigt ron, tagit af en våt och 

 väl tiltåpt blåfa, uti hvilken litet luft år inneflu- 

 ten, fom i et varmt rum blir hel ftinn , men uti 

 Jkolden flaknar, kan hafva varit tilråckeligt , at lä- 

 ra honom en fanning af få ilor vigt. Han låt fig 

 icke noga med, at veta denna luftens egenCkap; 

 eftertankan lärde honom , at ock nyttja den lam- 

 ma til flera obekanta fanningars upfinnande. Han 

 tar et glasrör, vid hvilkets ena ända han faftlo- 

 der en iholig glaskula : fyller fedan kulan och 

 röret til ftorre delen med luft, och fticker den 

 andra rörets anda ned i vatten, då vatnet, af den 

 yttre luftens tryckning, ftiger et (tycke up i rö- 

 ret j til des det, emot den i kulan inneflutna luf- 

 tens mottryckning , kom i jåmnvigt. Då blir 

 han med noje varfe, at vid minfta ändring af kold 

 eller värma, fom kommer vid kulan, och ftrax 

 meddeles den inneflutna luften , ftiger eller faller 

 vatnet i röret. Då kulan blir varm, fpånner den 

 inneflutna luften fig ut, och trycker ned vattu- 

 columnen : når hon åter blir kall, drar luften 

 fis; tilfamman * och lemnar vatnet rum at ftiga 



0 |_ e 



högre. 



