i jo 1749. Julius. Aug. Sept. 



Ikulle ock abfoluta hettan af fjudande vatten vara 

 tredubbel emot den fenare; hade Amontons 

 fkål at beftrida, få vida ingen lårer neka, at ju u- 

 ti kram-fno redan år någon varma. Vore det mo- 

 geligt, at få en pun£t på Thermometern, fom 

 gåfve tilkånna, at aldeles ingen varma vore ofrig 

 i oljan eller qvickfilfret, fom dem kunde expan- 

 dera, då finge man fedan råtta geometriflka for- 

 hållandet emellan allahanda grader af abfolut 

 varma. Men den lårer fåfängt efterfokas. I med- 

 iertid år. nog af, at man vet, det vårman til hvar 

 och en gifven tid år ftorre eller mindre, ån den, fom 

 finnes i kram-fno, i famma proportion, fom oljan i 

 Thermometern harutfpåndt (ig til fin volume mer 

 eller mindre ån hon var, då Thermometern ftod i 

 fnon. Detbevifte Newton klarligen, ty han ut- 

 räknade, i anledning af fina forfok, at linoljan af en 

 frifk månnifkas vårma utvidgar fig til en fyrationde 

 del, i kokhett vatten til en femtonde del, i fmålt tenn 

 til en fjunde del af den rymd hon hade vid vat- 

 tufrysningen , hvilka tal i det nårmafte åro til hvar 

 andra, fom forr omtalte hettas grader hos en mån- 

 nifka, i ljudande vatten, och i fmålt tenn. At 

 komma til fullkomlig vifshet om denna angelägna 

 fannin^en, uptånkte Taylor et behändigt fått, 

 at forfoka det, genom vifla blandningar af kalt och 

 kokande vatten, dä alla forfoken utflogo til New- 

 tons fordel (<?)♦ At qvickfilfver åfvenvål expan- 

 derar fig i famma proportion, fom hettan okas, 

 behofves ej båttre bevis på, ån at qvickfilfver- 

 Thermometrar altid på det nogafte Aåmma in med 

 Linolje-Thermometrar,om de både efter en grund 

 åro våi gjorde. Men fpriritus vini vil ej aldeles 



(o) PhilojC Transaä, N, 376. 



