1749' J u ^ us - Aug. Scpt # 191 



gon falt-eller infjovik ytterft i hvafsbrytlet* en få 

 flat och jåmn landmån, at hufet, då det nedflåp« 

 pes, kan komma at ftå jåmnt på botten. På fam- 

 ma ftålle nedflås otta ftycken pålar 5 få vidt och 

 bredtfom man vil bygga * 2. å 3 alnar långa ofver 

 Vattnet, och fom laglig takved grofve, hvilka på- 

 lar komma at ftå fåfom fåften inom och utom 

 hvarje knut, fom med åndarne kunna famtnanfpån* 

 nas, fedan hufet år färdigt timradt* med en trå* 

 klump, fom har 1 häl at tråda in på ftockåndarna^ 

 hvilken med en klubba flås ned på pålarna* at de 

 komma val at fammanhålla knutarna. På dettä 

 fåttet utftakas grunden for et ellejr flera hus, då marl 

 fedan beqvåmligaft om vintertiden kan forfårdigä 

 hufet på ifen, af rådt tall-eller granverke, fortt lag* 

 lig tak ved eller något grofrej hvilket (ker fålunda* 

 at man Vacker en half alns vak eller mera, rund t ofti 

 pålarne i fyrkant, at opningen blir juft for husvåg* 

 garna * fom derigenom komma at nedflåppas. In* 

 under bygnadetl lågges tvårs ofver vaken på allä 

 fidor tiljor at timra på* och når hufet år rårdigtj 

 af huggas tiljorna, då det nedfjunker til bottnetl 

 genom den opna vaken. Diupet af vatnet Utrones 

 noga förut, at det åtminftone ftiger til 2 alnar högt 

 uppå våggarne uti hilfet, fedan det år nedflåpt, 

 Nederfta hvarfvet af hufet bor hafva litet grofrd 

 verke for fånknings mån. Emellan det nederfta 

 och det nåfta derintil, lagar man, at fåtet blifver af 

 hälft annat qvarters afftånd rundt omkring på alla 

 fldor , det tredje likaledes y men fedan kunna fåtert 

 minfkas * fä at i Vattengången ej bor vara vidare^ 

 ån man kan fota en mans knytnåfva. Ofvan vatneti 

 bygges hufet hogft 4 hvarf, få högt med rofte, at 

 bragderne i hufet kunna beqvämligeti fkotas. Do* 

 ren gorcs på hvilkendera fidan fom hålft äftundas, 



N TäkéS 



