aio 1749- Julius^ Åug. Sept. 



blifvit bårtfkåmd, fom de fattige på landet nu ma- 

 fte hålla til godo^ når deremot de förmögnare, 

 och de fom bo i ftåderne, kunde fkaffa god fåd 

 ifrån de fodra orterna, och blefvo foga befékte af 

 JRjxifoten. Til detta brödet nödgades de fattige 

 åta et flags fmå ftromming, fom man hade fått 

 detta året til ofverflod, men fanns rutna fnart och 

 blifva illa ftinckande. Så hafver ock väderleken 

 mycket bidragit. Ty i Junii , Julii och Augufti 

 Månader detta året, var måft töcken, dimma och 

 itark hetta emellan regnskurarna, famt merendels 

 oftan och funnanvåder* H vadan ock kom, at de byar 

 ledo långt mer af denna jjukan, fom åro belågne 

 vid myror och infjoar, åil de, fom ligga påhog- 

 deer, tållter och flåttmarker. 



Sjukdomen fkonade knapt en enda i hufet, 

 anda intil Bondens ko och fo* Kalfvar dodde til 

 ftor myckenhet, och fvin-creatur, fom åto de fju- 

 fcas tråck, ftortade döde. 



Qyinnor voro ftorre fara underkaftade ån 

 Mån* Haf vande huftrur blefvo ofta frie ifrån Rod- 

 foten vid forlofsningen. Men få kommo til lifs, 

 fom ledo mifsfalL Flera barn och unga om kom- 

 mo, ån gammalt folk, fåfom förtenningen vifar. 



Efter olika kropsbefkaffenhet hade de fju- 

 ka olika känningar. Når det ftannade i döden, 

 få afledo defjuka på 9:de eller iörde dygnet. Der-, 

 til voro följande tekentgråfeliga ref for, under och 

 efter ftol gången, halsbrånna och torft ; hjertång- 

 llan råddhoga, fomnlofa och yrfelj fvär magtlos- 

 het; fvarta blodlefrar och illa luktande vatten uti 

 afgången ; frysning och darrande. 



