1749- J u ^ us Aug. Sept. ^ 



derfokningen , at de hellre dragas med ftenplågan, 

 ån {lappa någon til med Cathetern. Skulle man 

 genom noga uptekning på alt hvad fldana fjuka 

 klaga, kunna utröna et tecken, fom altid följer Ilen, 

 och aldrig år utan ften, få kunde man ilippa at o- 

 nodigt vis bruka denna nog fmårtefulla underfok- 

 ningen, och hade den glädjen, at rikta Läkare* 

 konften med et af de nyttigafte fynder. 



For denna gången vil jag upråkna de fympto- 

 mer, fom den Pråitmannen klagade ofver, h vil- 

 ken Hrr. Herman Schutzer genom fkårning 

 lyckeligen befriade ifrån Blåsften, fåfom han ijelf 

 berättar i detta Qyartalets Handlingar. Jag anfo- 

 rer dem med den fjukas egna ord, utur de bref, 

 fom han fkrifvit til mig, defllt fyra förflutna åren. 



1. Sjukdomen begyntes år 1745, fedan fe an 

 hade haft en fvår feber och ryggvärk i några 

 vickor, fom flannade neder ilifvet emot korsbe- 

 net och i blåfan. 



2, Då började urin gå allenafl litet i fon- 

 der, til et, et hälft fkjedblad och mindre, och 

 ofta 20, 30 gångor om timan med et tvingande, at 

 ryggen måtte brifta, och med fådan fveda och 

 ftärning både for, under och efter, at han hade 

 fnart bårtfvimat. 



3< Et oliderligit (kärande och ilningar i hela 

 vattenroret, anda ifrån Anus genom Periaxum, 

 men i fynnerhet uti det ytterlla af vattenroret. 

 I74f i 0<5t, fkref han, at detta fk ärandet var i half- 

 va röret til högra, underftundom andra fidan, och 

 tycktes taga början ifrån ryggbaftet til höger om 

 fmalryggen. Röret år på vånftra fidan altid is- 

 kallt, måft i opningen, och då år pinan defto var* 

 re 3 f<uut okas i vädret och kölden. Hela den van* 



P 3 &** 



