1749- O&obr. Nov. Dec* 235* 



Sedan blefvo de ån mer om Jordens runda 

 fltapnad ofvertygade, då de anftålde refor til främ- 

 mande , men i fynnerhet längre foder eller norr 

 belägna länder; ty då blefvo de varfe, at ju läng- 

 re norr-ut de kommo, defto högre ftego ftjernor- 

 na, fom åro omkring norra Polen, Sfver deras ho- 

 rizont - y men de fodre ftjernor blefvo deremot alt 

 lägre , få at många af dem pä flutet aldeles icke 

 gingo up. Tvärt om, då de refte foder-ut, bör- 

 jade de norra ftjernor fmåningom fynas lägre; men 

 deremot de fodre .at hoja fig, och upkommo då 

 efter hand nya ftjernor i foder, hvilka de tilforene 

 aldrig hade fedt. Denna ändring på ftjernornas 

 fynliga middags-hogd ofver himmels-brynet, fun- 

 no de fke altid och ordenteligen i et vifst forhållan- 

 de til refans längd mot foder eller norr, fåat, e- 

 mot lika långa refor, fvarade altid, på det nårma- 

 fte, lika flor ändring på hvar och en ftjernas mid- 

 dags-hogd 5 och det få långt, at dc omfider, i vi- 

 da aflågfne länder, fingo lika fom en ny himmel , 

 med nya ljus beprydd : eller tycktes de ftjernbil- 

 der,fom de ock hema hade fedt, nu likafom va- 

 ra up och nedcr vände , famt fölen om middagen 

 mot norden, i det flället de i fit Fädernesland al- 

 tid varit vane at fe fölen, middags tiden, i foder. 

 De fom fådant märkte och aldrig få litet ville bru- 

 ka fit förnuft, kunde ej annat, ån deraf (luta, det 

 Jorden år klot-rund, på alla fidor bebodd och af 

 himmelen omgifven. Vore hon en platt fkifva, 

 (kulle nödvändigt famma ftjernor, på alla orter, 

 til lika middags-hogd, och i lika ftållning vifa fig, 

 hälft man i alla tider haft nogfam anledning atblif- 

 va förf åkrad , det Jordens ftorlek, i jåmnforelfc 

 emot himlahvalfvets vidd , vore ganika liten til 

 räknandes, 



Q^z Vida- 



