1749- O&obr. Nov. Dcc. 2,47 



Jag menar, at alla villa Djur, Foglar, ja Fi- 

 ltar och Infecfcer, hafva alla efter fit flag och fpe- 

 cies merendels fin egen fårg-, men ormarne förän- 

 dras fa til fårgen , at ofta fer en Snok ut fom en 

 Huggorm , och ofta blifver en Huggorm fvart 

 fom en Snok , fa at ingen vet, hvad han fkal tro 

 ormen-» forr ån han fedt honom i munnen. De 

 Indianfkc ormarne förändra fig lå, at man fållan fer 

 tvennc ormar af famma flag til fårgen lika, Det- 

 ta gSr , at fjelfve de villa Djuren frukta få mycket 

 for en obeväpnad orm , fom den beväpnade ; hvar- 

 fore ock, om en Snok kommer framkrypande pa 

 gärden, ftålla alla Kalkonerne fig i ring omkring 

 honom , yfvas med fjådrarne , och foka med fore< 

 nad hand, at drifva honom bart* 



Detta förändring fa mycket underkaftade IL. 

 vcriet har gjort, at kunfkapen , om Ormarne och 

 deras indelning, i alla tider ftådt på fvaga fötter , 

 då de icke haft något beftåndigt kännemärke , 

 h varefter de kunnat indelas. 



For nagraår fedan, då Hans KongL Höghet, 

 vSr Allcrnadigfte Arf-Furfte , få val fom Riks- 

 Rådet Sal. Grefve Carl Gyllenborg fkånkte 

 mig de vackra famlingar af Tndianfke Djur , afhvil- 

 ka Upfala- Academic nu fkryter , fick jag tilfåilc 

 at nogare monftra ormarne ; då jag kom i årfaren* 

 het, huru fom de breda fjällen under buken, och 

 de fmå fjällen under ftjerten voro juft de endaftc 

 kännetecken, igenom hvilka Skaparen utmärkt or- 

 marne* Jag ftålde derpå up alla de ormar , jag 

 hade i Mufeo , efter denna gifna anledning, fom 

 kan fes af Sy ii. Natur, 6 t p f 34. 



Alla 



