4 175I* Jaouar. Febr. Marr, 



årstid, da någon ftjerna gar genom Söder vid pafs 

 kl. 6 om aftonen , år defs declination ftörft, men 

 der emot minft, då hon går genom meridianen kl, 

 6 om morgonen : åt defs declination altid ar i af- 

 tagande , il långe hon går genom Meridianen om 

 dagen, men i tiltagande den ofriga halfva délénaf 

 året 5 då defs öfre eulmination fker om natten : lamt 

 åndteligen, at hela årliga aberrationen, eller fkiU 

 nåden emellan ftörfta och minfta declinationenhos 

 hvar och en ftjerna förhåller lig til ftörfta aberra- 

 tion hos en annan , f åfom Sinus af den forras la* 

 titud til Sinus af den fenares. 



Ännu återftod det fvårafte , at finna en allmån 

 och giltig orfak til defla förr aldeles obekanta 

 forelfer. Dårtil fordrades ej mindre, ån en Brad- 

 l£ys Ikarpfinnighet. Etter många fåfänga förfök 

 och gifsningar, lompröfvades otilråckelige, at for- 

 klara alla omftåndigheter, bör jade han tanka efter, 

 om icke jordens gang omkring Solen årligen, til- 

 lika jmed ljufets meceflive rörelfe kunde göra, at 

 ftjernorna {kulle tyckas litet andra fit ftålle på 

 himmclen. Ehuruvål han ingen parallaxis funnit 

 hos någon ftjerna, hindrade det honom likväl ej 

 at vara fulleligen förfåkrad, det Jorden verkeli- 

 gen har en fådangång. All Mathejnatik och Phy- 

 hk inftåmmer, at öfvertyga ofs derom. Och hvad 

 ljufets rorelfe angår, hade Jupiters Månars för- 

 morkelfer redan gifvit tilkånna, at ljufets fträlar 

 ej komma uti et ognableck ifrån de lyfande krop- 

 par til våra ögon , utan at de fordra någon, faft li* 

 ten tid, få at de icke hinna ifrån Solen til Jorden 

 förr ån vid pa& efter 8 minuters förlopp (c). Af 

 j 



(r) K. Vet. Acad, Handl. Vol. V, pag. 13a Al 14L Samt 

 Vol. IX, pag. 246 til 249. 



