ij$ 1 4 Januar. Febr. Matt. 9 



Under det Bbadley var fyfTelfatt, at taga reda 

 på förenämnde ftorre och ärliga aberration , blef 

 hän varfe en annan mindre , lom fordrade 1 9 års 

 tid, innan den hant blifva til fullo utrönt, ty på 

 få lång tid gor famma lilla afvikning fit omlopp, 

 under hvilken ftorfta declinations ändringen, här- 

 rörande allenaft af denna orfak , fedan andre redan 

 bekante voro afråknade, fteg vid pafs til 1 8 fedurv* 

 der: varandes på alla ftjernor lika ftor, dock få, 

 at når afvikningen ar til Söder på fomliga ftjer- 

 nor, går han under famma tid lika mycket til 

 Norr, på andra, fom åro i oppofition emot de för- 

 ra. I forftone tyckte Bradley, at denna nya 

 afvikning kunde förklaras blott derigenom,atdag- 

 jåmnings punefcerna (eller de puncterpå himmelen, 

 hvareft jEquator och Ecliptica (kära hvarandra) 

 fom man gemenhgen hållit fore fkrida jämna f o 

 fecunder tilbakauti Ecliptican hvart år, torde haf* 

 va en ojämn rorelfe, och fomliga år flytta figmer, 

 fomliga åter mindre, ån f o fecunder: hvarigenom 

 ock ftjernornas håraf fororfakade declinations än- 

 dring ej annat kunde ån blifva ojämn. Han ftyrk- 

 tes i fådan tanka deraf, at hanvifte,det orfaker* 

 na til famma punkters flyttning ej äro altid full» 

 komligen like, emedan Newton hade bevift, at 

 Jordens fkapnad med ftorre hogd under iEquatot 

 åji under Polerna, lamt Eclipticans fneda ftållning 

 til iEquator, vore vållande der til, at Solen, fom 

 altid år i Ecliptican , och Månen , fom aldrig §$* 

 långt derifrån, med deras tryckning emot den ftor- 

 re quantitet af materia fom år under Jordens JE- 

 qnator ån under deras Poler, komma dagjåmnings- 

 punkterna at fmåningom draga fig tilbaka uti E- 

 cliptican, och det defto fortare, ju ftorrp vin- 

 kel Ecliptican, och Månens bahn gora med E- 

 Af qua* 



