1 75 1- Januai\ Febi\ Mait. *7 



Utom nämnde llfvarnas flödande 5 märkes ock 

 at de litet fliga och falla lika med hafvet, åfven 

 ofvan fortfarna och fallen. Ty få ofta hafvet un- 

 der vinterfprången floder fom hogft , få uprånner 

 vatten på ifar i alla fjöar och ålfvar up efter hela 

 å-dalen. J farna om de åro aldrig få ftarka, fprån- 

 gas de likväl fonder med breda råmnor, tjutande 

 och bulrande, de refande til ftorfta fara och olå- 

 genhet åfven fom de ock häftigt nedfalla, når 

 vattnet mycket ijunker undan vid hafvets ftarkare 

 utfall} hvilka omftåndigheter vifa fig, få oftahaf- 

 f jon ftiger eller faller, ock fker ändringen i Åda- 

 len mer och mindre , åfven fom hafvet kan hafva 

 ftorre eller mindre vatten-fvåmningar eller utfall. 

 Det famma råttes ock om fommar-tideniålfvarna, 

 få ofta haffjon har någon fynnerlig ändring. Och 

 åfven fom ålfvarnas vattu-fvåmmande ofver ifen 

 om vinteren, bebodarblidt- och to- vader med ne- 

 derbörd, fornt ifens nedijunkande, vinter med kold; 

 få utvifa flod och utfall om fommar-tideii, rågn 

 och torka» 



§. 8. 



Älfvarnas fryfandc och islaggning förtjena ej 

 mindre upmårkfamhet , ån deras ofriga ändringar. 

 Alla de flora ålfvar, fom komma från fjällen, 

 fryfa nog tidigt i anfeende til deras ftrida Ilrom , 

 hvartil följande omftåndigheter bidraga^ at fno 

 och kold altid åro forr up åt fjällen ån nedre åt 

 landet, hvaraf fno ochis-forjaborja forfl ofvan ifrån 

 nedflyta, och vifa fig med vatnens hyita grum- 

 lande, fom år forebod til inftundande kold, da båt*- 

 ten-forj an . eller den af Doéfc. Block bcikrefnc 

 grund - kraf- eller fvalj^ifen, börjar mer och mer 

 med blek -gul fårg, fålla fig. fom frnor vid ftenar, 



gan- 



