3o i75ii Januar. Febr. Mart, 



himmelen åter klarnar och vädret år V . eller N. ån* 

 Ikönt kölden år ftarkare, gå de åter lika öpna. Dju- 

 pa hafs- fjärdar, fomåro ftålde med fin belägenhet 

 och ftrömkaftning efter åtfkilliga våderftrek, haf- 

 va famma egenlkap , at de fryfa , hålft med funnen 

 vader och mulen himmel, ånfkönt Thermometern 

 då kan vifa mindre grad af köld, ån dårimellan, då 

 klar himmel och fakta N. likvift varit utan is-lag- 

 ning. Jag vet at detta fer paradoxt ut: men för- 

 farenheten intygar likväl, at få fker. Jag {kal ej 

 underlåta , at vidare ochnogare utröna vifshetcn. 



Om fommaren och höften faller ock rimfro- 

 flen aldraftarkaft emot Tunnan våder: fkogen och 

 marken beklådes ock då aldramåil med fno-rim. 

 Äfven fynes vattnet i fj årdar och vid fpak-älf-b rynan 

 litet hvit-grumligt med ftrödda is-partiklar vid is- 

 lagningen > fä at de famma, åfven fom fortfar och 

 ftrom-älfven tyckas fordra någon hjeip eller fta- 

 mina til fin is-ranning, af nedfallande rimfroft el- 

 ler bottenförja, hvilka måft flå ned emot funnan, 

 faft de förra behöfva det i långt mindre grad ån 

 de fenare. Når fno faller i vattnet fryfer det fna- 

 rare* åfven fom den måfta haf-ifen blir, når myc- 

 ken fno faller midt i vintern, med långfam köld 

 derpåj men fno med köld utan botten-iorja, göra 

 .ej tilfylleft för ftrömmarnas fryfhing. Ifens ftyrka 

 och fvaghet hårrörer, utom nämnde omftåndighe- 

 ter, åfven deraf, om fno öfvertåcker häftigt den 

 nyfslagda ifen, eller om ifiirna ligga blotta hela 

 vintren , hvaraf åfven is-lo Aningen om våren, jäm- 

 te förenämnde orfaker (§. 7.) kan komma fortare 

 eller fenare. Allmänt hafva Landtmånnerna hår 

 denna regel: Tidig ho (i vch fen vår, buller Jirek me* 

 4a»vgrldcnfi4f- Och få mycket ijania, lågg^s för 



