1751. Jahuan Febr. Mart. : lt 



Tom egenteligen uppehåller lefrens tyngd $ öm 

 annars den laken vidare behöfde några bevis. 

 Meit det tjenar mer emot dem fom palta, det få- 

 dant utfkott måfte formeras, om eljeit lefren fikal 

 kunna omklädas med ■ bukhinnan, af hvilka utfkott 

 det fom faknades hos detta foftret, efter det går 

 på fned til höger, åtmiflftone hindrar at lefrens 

 högra -del under häftiga magans Ikakningar ej wm 

 ryckas for mycket åt höger eller nederåt, hvilket 

 då {kulle mycket hindra blodets lopp gertom Ve-* 

 na Cava. Men at ej lefren genom detta Bandet 

 rätteligen Uppehälles , år klart af deras exempel ^ 

 hos hvilka l da de långe faftat, lefren fjunker få 

 ncder, at den tillika neddrager mellangärdet (Dia- 

 phragma) til hvilket hon dock borde hållas uppe* 

 och fvimningar dåraf fororfakas. Hvarelt forden- 

 {kull detta utfkott hos andra utbreder lig på båda 

 fidor til lefrens hinna, der fans hos detta foftret 

 en vid och några linier djup (kåra, fom ogonfken* 

 ligen delte lefren uti tvånne flikar eller fty eken* 



Vid Port - och hufVud-ådrert Vår ingén ting 

 Onaturligt at mårka, förutan Canalis venofusj 

 Jivilken jag hos andra hafver fedt ftråcka fig ifrån 

 den vånftra grenen af Port-ådren genom lefrens un^ 

 dra delning ånda til Veiia cava 5 då den Under vå- 

 gen kaftat ifrån fig några grenar til fjclfva lefren j 

 men hos detta foitretblef jag varfe i ftalletforden 

 omtalte Canaleii en gren af jjelfva Portråd ren, fom 

 begynte på fit vanliga ftålle , men delte fig feder* 

 tncra pä omfe fidor genom lefren uti flera grenar ^ 

 fåat man nåpeligen kunde igenfinna, hvilkerih 

 dera af defla föll in uti Vena cava; Håraf torde 

 man kunna fluta at de hafva orått , fom mena den* 

 fcaCanalen vara, af Skaparen gjord til den ånäaft, 



