7$ iy$U Januar. Febr. Mart* 



tid Herr Ljungquist befigtigade henne. Det 

 år formårkt, at det gemcnligen varit torra fomrar, 

 då on om höften derpå upflutit: dock har det ej 

 Ikedt altid, når vatnet af torka mycket utfallit i 

 fjon: ty år 1748 var vatnet i September månad 

 mer uttorkat i fjon, ån året tilforene , och 6n blef 

 dock liggande z til 3 alnar under vatnet. V id 

 Södra åndan af fjon Ralången, hvareft holmen år 

 belägen, berätta fifikare at botnen ofver alt år be* 

 fatt med jordfafta ftubbar, och gamla mån veta 

 berätta, at fjon i forna tider ej fkal hafva råckt 

 längre ån til denna holme: men af hvad håndelfe 

 vatnet fedan ftigit högre, och fjon blifvit ftorre, 

 var allom obekant. Sjon ilråcker fignti i längden 

 i Norr och foder, til | mil, men bredden år in- 

 genftåds ofver £ mil. 



Pråftmannen H. Lars Justelius har meddclt 

 Academien en dylik beråttelfe om en holme, fom 

 ar 1 749 upflutit i Sjon Nimmern, uti Oppeby foc- 

 ken och Kimla hårad i Öfter-gotland pa Smålån- 

 fka grånfen. Holmen var 30 famnar lång, 10 fam- 

 nar bred, 14 famnar belägen på ena fidan ifrån en 

 faft holme, men po famnar på andra fidan ifrån fa- 

 lla landet. Han flot up vid midfommars tiden, 

 iamma år, och låg ftilla vid pafs iz veckor, efter 

 hvilkas forlopp han fmåningom fank ned til bot- 

 nen, på f til 6 famnars djup. Han var åfven full 

 med ftubbar och rötter, ftorre och mindre, famt 

 bar 8 ftenar, ibland hvilka den ftörfte knapt kun* 

 de lyftas af en karl. Då han flod fom hogft, til 

 vid pafs ti alns hogd ofver vatnet midt uppå, var 

 den fvarta jorden, hvaraf han beftod, få hård, at 

 man kunde gå på honom, utan at lemna något 

 fynligt fjåt, men knapt få foten imellan de tått lig- 



