175 1 ♦ Api\ Maj. Jun, 103 



alt mer* och mer vifa fig, til des de åro riktigt 

 framvuxne. 



Om haf-laxen, fom har fit hemviftofver vintern 

 i hafvet , år lika foråndrig underkaftad , har man 

 cj låkra ron, Fafl: kottet af den haf-lax fom fas vid 

 ålfmynnet om vårenej formenes få den rodna i falt- 

 ningen, fom den, hvilkenfått af vår»vatnet oehro- 

 relfen forfriika fit kott, och fångas litet längre up 

 i ålfven. Ehuru alla lax^-forter fynas af fit arbete 

 mot ftroramen undergå förändring, märkes dock 

 ilorfta ändringen råtta fig efter årstiderna* ty man 

 finner vid Luciae tid, at laxen år då fom gråaft och 

 magraft, men om någon af de i ålfven qvarftående 

 fångas Påls-måfib tiden, år han då redan til farg, 

 fetma och quickhet bättrad, 



ft. iz- 



Om laxens förhållande vid upgängen i dlfverna. 

 Laxens hogfta åtrå år flromt och frifkt vatten j 

 derfore foker han hafs-ftrånderna ftrax vid is-los- 

 ningen, ftråckandes fig långrt norr efter dem, 

 tils han finner laglig upgang i ålfverna. Om 

 han i hafvet kan århålla famma formon af frifkt 

 vatten, hvilket ibland fker då mycken haf-is dar 

 ligger ofmålt, följer han med den och förgäter 

 ålfverna. Laxen år ock ganfka laggran om vatnet. 

 Våiwatnet tycker han båft om, och går då fom 

 Saåft til ålfverna, anfkont de åro helt grumlige* 

 men få fnart vatnet om fommaren blandas med 

 rågn , rufar han val til forfta dygnet , men Ifedan 

 afltannar all hans ifver, i fynnerhet om ålfven 

 deraf blifver grumlig, och börjar han åfven flyta 

 tilbaka, hvarvid hans hud och kott få en annan 

 fårg , lika fom om höften , få at ju längre han då 

 ftår iiilla, des ftorre förändring undergår han,fom 

 G 4 til- 



