I75U Apr. Maj. Jun. 165 



i lektiden. Små hannär gå altid efterft på ftegen, 

 fä at når någon liten fås, vet man at ej mer van- 

 kas af famma ftege den gången, dock komma ock 

 några fmå förut utan ordning. Fifkare hafva ofta 

 råkat lax-ftegar up i ålfven få ftore, at de bårtta- 

 git hela noten , fom fkedt ^å Bergoren och Éds- 

 forflen iÅngerman-ålfven,då de i en fådan ordning 

 marcherat lå ftarkt, at gnyet deraf har hörts pa 

 landet, likt et ftormvåder eller lindrig tordon, då 

 ock laxen ibland ^år med halfva ryggen 6fver, el- 

 ler fynes fåfom vågor på vatnet. Men går han ned 

 i vatnet på botnen, fom han gor då väderleken 

 år mycket ftormfam, famt längre in på fommaren, 

 for fvalkan fkull, höres intet dån, De forfta i fte- 

 gan hälla fig midt ifjelfva å-mergen , jnen de fom 

 efter komma, på fidan, bredare och bredare, fom 

 dunet år ftort til. I Indals ålf år ront, at laxen 

 håller fig ena året mer på fodra ån den norra fi- 

 dan, alt fom den börjar ftiga om våren. Och 

 når han ena året hållit fig mer på enaftdan, bytes 

 det gerna omsåret derpå. I fådan ordning går nu 

 laxen, och kan upfokas på åtfkilliga not- vallar i 

 följe af defs jåmna gång, til defs han möter nå- 

 ^ot hinder, fom Ikingrar honom, hvilket kan vara 

 atfkilligt* fåfom ftormvåder, not-dragning, m.m* 

 Vid fjelfva åmynningen fordeles dunet, da vådret 

 blåfer tv art mot ålfvens dire&ion, at han ej vift 

 känner hvarifrån det fota vatnet kommer, utan 

 vaglar hit och dit i vikarna, få at han ock dår 

 kan fås med not och i ftakagårdar, fom eljeft å- 

 ro fruktlofe. Skjutande, timmer och brådvrålo 

 ning, fiottning famt grund med fådant mera kun- 

 na ock fåtta honom i oordning, ty under 10 a iz 

 alnars djup kan han vid u^ftigningen i ftora alt- 

 var ej trifvas. Når de få ga i fred, kunna de hin- 

 G f na 



