nacken, flår han med fpolen, lika fom at dermed 

 betyga fin fågnadj dock faller han ock ofta tilba- 

 ka, men forfoker då fin lycka flera gångor, tils 

 han tröttnar. Flera följa efter, då en hoppar förut. 

 Så långe han har hufvudet neder i vatnet, har han 

 dubbel ftyrka, men når det uplyftes, flår han fig ■ 

 foga af kroken. Den 3 Maji, ar 17^0, fåg jag lax- 

 oringar hel lått fp ringa ofver f åg-dammen i Bjork- 

 ån, iom var från bottnen 7 alnar, men vatnetshögd 

 af floden gjorde, at defs fall ej var nu ofver 3 al- 

 nar. Under denna dam hade en hel hop laxoringar 

 flått och väntat til floden var fom hogft, hvilkaej 

 budo til at hoppa förr. Når han vil Springa, fom 

 hälft {ket mot aftonen, gifver han fig nåra un- 

 der dammen och fkjuter fig anda up val z alnar 

 ofver vatnet, och om han hinner få långt up pä 

 dammen der vatnet år ivart, går han med haft 

 up fin våg. Når laxen har at arbeta fig up for 

 ftrid ftrom , ftår han halfva dygnet bakom någon 

 ftor fteir, fedan ftiger han up til 60 eller 100 fteg, 

 och der fom år rått fvår ftrom, fkjuter han fig fram 

 ochup om vatnet, hela z famnar up efter ftronlmen, 

 at vinna fin refa fa mycket fnarare. Derpå hvilar 

 han, och fkjuter fedan på lika fått. Hufvudet aktar 

 han noga vid flika (kött, och faller ned med flata 

 fidan eller fpolen förut. Når laxen drifves tilbaka, 

 vänder han ej hufvudet undan ftrömmenj utan 

 låter ftrom men vräka fig med ftjerten förut. Kun- 

 de han vånda fig lika väl utåt ftrommen, fkulle han 

 ej få lått fångas i fifk-byggningar : men han 

 har den olågenheten, at fa fnart han bjuder til 

 at vånda fig, och kommer på tvåran for ftrom- 

 men, mifter han fin ftyrka, och drifves in i vrak- 

 hus, ftrytor och in på ftenar, Scc. och fi, denna o- 

 lågenhet år, fom gor honom måft fången. Om 



det 



