Ho 1751. Apn Maj. Jun. 



det ej år val djupt under fors-fallen, kan han éj 

 gorahogt fprång. Når han upkaftat fig til et par 

 famnar ofverft pa drifvande forfs-fallet, ligger han 

 ofvan på vatnet och håller fig långa Hunden med 

 utfpårrade fenor. Ofta finnas de ihjelflagne ned 

 om flora fors-fall. Den fom år ftackig och krok- 

 ryggig-, år ftarkaféjån den raka laxen. Äfven år 

 den fmå fiiipuga laxen , fom i ftoriek och fkapnad 

 liknar fik, nog arg at fpririga och käfta fig i ftro- 

 xnerL Når ålfven begynner om våfen flöda., ja ock 

 et dygn förut , ftiger han flitigare y men fä fnart 

 hon begynner falla, fak tar han fin gång. Den 5 

 Maj i i74pvarofver-floden i Bj orkan i Ångerman- 

 land , fom plågar påilå 8 a 14 dagar, upitigjén f 

 aln, då ock laxoringar, hälft den z Maj i, marktes 

 omnogt upftiga i forffen, faft det var rulkigt vå j 

 der, med fno och rågn. Pa klara dagar ftiger han 

 mera midt up efter forflarna, men i mulna dagar 

 håldre inåt landet och i forsbygningar. Laxen går 

 måft undan ftrommen , när han {krämfes vid lju- 

 ftrande, dock ränner han ock ftundom emot. 

 Der ftromen år ftrid får man väl komma både 

 på fidorna och ofver honom med båt. Ehuru la- 

 xen år mycket mon om ren båtten och klart vat- 

 ten, ftår han dock icke långe ftilla på fteri-och 

 land-botten, undantagande i forffar och ftrid ftrom 

 om höften, hvarfore ock de, fom hafva vånor ftål- 

 la dem i ålfvert der bottnen år lerblandad, och de 

 jfom ljuftra, foka fand och lerblandad botten. I 

 forffar ftår han om höften ofvan for någon ftor 

 fteil med hufvudet mot ftrommen,. och ned mot 

 ftenen med ftjerten. Faft fian från fit hviiö rum 

 blir fkråmd, kommer han dock fiiart tilbaka igen, 

 få at ljuftrare altid veta, hvar de (kola få igenho- 

 nom 5 då de en gång blifvit hvarfe hans hvilo Itål- 



