1 70 1 751. Jul. Aug. Sépt 



Foglarnaåro ibland djuren de vackraftej ty in- 

 tet djur kan i fägring och prakt jämföras med På- 

 fågeln, Älla foglar åro på ett lått klådde med fjå* 

 drar eller ^reniga hår, hvars grenar åro lagde på 

 två håll, pa det et mindre antal af dem, må kunna 

 tacka hela kroppen. De gå alla på ta, at de må 

 vara färdiga i loppet eller hoppaude: ty alla djur, 

 fom gå på hela foten , fåfom björnen, åro fenfo- 

 tade, och når de fkola lopa, måfte de anda fp ringa 

 på tå. Deras fottet och Den åro merendels magre 

 och utan kott, at de må vara få mycket -lättare , 

 hålffc emedan de fållan behofva mycket lita på dem* 

 Främbenen på foglarna har Skaparen våndt til vin- 

 gar, på h vilka han fatt allenaft en tumme och et 

 finger, famt derpå fåftat pennorna i rad. Fyrfo- 

 tade djurens fornåmfta ftyrka år uti deras tjocka 

 lår: deremot år foglarnas uti broftet, hvareft 

 mufklarna och kott-fibrerna åro fåftade, fom ut- 

 göra vingarnas ftyrka. Kåkarna på foglarna har 

 naturen dragit utur munnen, och gjort til nåf, 

 utan tänder, dåfjelfva kåkarna goratånderstjenft. 

 De på fyrfotade djuren titftående öronen, har 

 naturen fpart på foglarna, och i ftållet gifvit dem 

 lång hals, högt hufvud och fkarpa ögon, at koxa 

 fig omkring och akta lig for ofvervåld. På Natt- 

 foglarna har dock Forfynen fatt flora fjädrar vid 

 öronen, at upfånga ljudet, i ftållet for de utilåen- 

 de öronen på djuren, fom fkulle blifva for tunga 

 for foglarna. Lika lått år ock deras invårtes byg- 

 nad inrättad. De åro merendels fmå, i jåmforelle 

 emot andra djur. Strutfen och Cafuarien åro fto • 

 tZy men kunna ej eller flyga : dem åter har natu- 

 ren gifvit kottfulla ben. Foglarna hafva blifvit 

 fkonte ifrån at foda lefvande ungar, utan aflågga 

 et ågg i fonder, efter fom de mogna, uti viffa 



kon- 



