Då lax fås, fom har ytonigt lus, hvilken fåftat 

 fig i ganen, och rått nu fkal beflcrifvas , år godt 

 lax^år. 



Storjaeller Lax-ftorja följer i ymniga lax-ar up 

 åtålfvarna, fiil i Lax-dunerna, och har fållan 

 mänga laxar i följe med fig. Den år fångad i Ån-* 

 german-ålfven med lax-not til 18 och 20 lispunds 

 vigt. Når Ståmm, Id, Harr och annan fmå fiik 

 flitigt upftiger i ålfven, år ftorre hopp om mera 

 Lax. Sa långe ålfven floder om våren, fångas 

 nämnde fifkeilag lått med ryfkjor och nåt> men få 

 fnart den år i aifallet , fås intet. 



Magra Lax-ar medfölja dejfa tecken: Når ringa 

 vår-floder vifa fig,iåfom detfkedti fynnerhetåren 

 1738, 3p, 40,41, 42, 44, 4^,4(5,485 på hvilkaganfka 

 litet lax blifvit fångad. Når mycken haf-is är, fom 

 ligger långe qvar om våren , ibland til Erics-mås- 

 fo-tiden, hälft når den famma Hår införd vidåmyn- 

 ningen* har Laxen der under fin fvalka och for- 

 frilkning j följer åfven med ifen, i fall den drifyes 

 bårt til annat ftålle, når litet vatten år i ålfvarna, 

 få at Laxen deraf ej kan hafva någon känning och 

 ledning up i de famma. Når fjåll-floden for den 

 kalla väderleken ej kommer, torr ån tiden tilla- 

 xens måfta upgång år inne, få blir litet upgångs 

 fifke. Når de nika ymnigt ftromming, år litet 

 hopp om godt laxfifke, och tvårt om, Detta flog 

 dock felt nåftledne fommar^ ty då fingo de vackert 

 af båda flagen. Når litet ftåmm och annan fmå fifk 

 vifar fig i ålfven, år ock ringa hopp til lax-fifke. 

 Når floden häftigt och mycket affaller, den tiden 

 laxen fkal ftiga up i ålfverna,år ej godt mårke: iå- 

 fom, 1748, fifkades i fpak-ålfven i Ångermanland 

 ganfka ringa lax* men i forflarna var något båttre. 

 Likaledes forholt det fig i Njurunda och Indals 



ålf- 



